ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2026 | Справа №607/11132/26 Провадження №1-кп/607/1531/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з   ОСОБА_2 
за участю: прокурора   ОСОБА_3 
обвинуваченого    ОСОБА_4 
захисника–адвоката   ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №12026211040000545 від 07.04.2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кузнецовск Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, зі слів зареєстрованого як фізична особа-підприємець, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі, строк дії воєнного стану Україні неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.
Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, який не скасовано, а також усвідомлюючи свої обов`язки та права, як громадянина України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так 05.03,2026, близько 08:19 год, у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Сімі» розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Любомира Гузара, 1, де діяльність здійснює ТзОВ «Клевер Сторс», виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 05.03.2026 близько 08:19 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Сімі», розташованого за адресою: м.Тернопіль, вул. Любомира Гузара, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із торгового стелажа таємно викрав шоколад «Мілка» молочний з начинкою полуничний чизкейк, масою 300 грам (Монделіс), вартість якого становить 182,52 гривень та шоколад «Мілка» з карамельно-арахісовою начинкою із повітряним рисом, масою 276 грам (Монделіс), вартість якого становить 182,52 гривні, які заховав під куртку, в яку був одягнений та попрямував на вихід із приміщення магазину.
Після цього, дотримуючись свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений шоколад «Мілка» молочний з начинкою полуничний чизкейк, масою 300 грам (Монделіс) та шоколаду «Мілка» з карамельно-арахісовою начинкою із повітряним рисом, масою 276 грам (Монделіс), намагався покинути місце вчинення злочину. У цей час він був викритий працівником вказаного магазину ОСОБА_6 , яка намагалась зупинити ОСОБА_4 та повернути викрадений ним товар.
Однак, ОСОБА_4 , чітко усвідомлюючи факт свого викриття ОСОБА_6 , а також те, що його дії набули відкритого характеру, не відмовляючись від злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, продовжив активні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та почав втікати від ОСОБА_6 , разом із викраденими ним вищезазначеними товарно-матеріальними цінностями, які знаходились під його курткою.
У подальшому ОСОБА_4 розпорядився із викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТзОВ «Клевер Сторс» матеріальної шкоди на загальну суму 365,04 гривень.
За таких обставин, вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

2. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186  КК України, визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся з приводу скоєного, просить суворо не карати та не позбавляти волі. Вказав, що на час вчинення кримінального правопорушення не мав будь-якого місця проживання, а мотивом вчинення кримінального правопорушення стала відсутність їжі та коштів на її придбання. Проте, зазначив, що на даний час ним повністю відшкодовано завдану кримінальним правопорушення шкоду, він зареєструвався як фізична особа-підприємець та займається роздрібною торгівлею автозапчастинами.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в повному обсязі підтверджується та доводиться іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які були предметом безпосереднього дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, а саме: 
- листом ТОВ "Клевер Сторс" (ЄДРПОУ 382731126) від 26.04.2026 року, актом інвентаризації (ревізії) магазину №4130 від 05.03.2026 року, який знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Гузара, 1, відомостями щодо надходження товарів №КС000004228 від 18.02.2026 року, згідно з якими вартість шоколаду "Мілка" мол. з нач. полуничний чизкейк 300г /Монделіс/, становить 182,52грн., вартість шоколаду "Мілка" з карам-арах начинкою і повітр. рисом 276г /Монделіс/, становить 182,52грн.;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2026 року (разом із довідкою), згідно з яким проведено впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_6 , у якої попередньо з`ясовано чи зможе вона впізнати особу чоловічої статі, яка 05.03.2026 близько 08:18 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Сімі» №4 130, розташованому в м.Тернополі, по вул.Любомира Гузара, 1, здійснила відкрите викрадення товарно-матеріальних цінностей, при цьому опитано про зовнішній вигляд (риси обличчя, тіло будову) і прикмети даної особи. а також про обставини, за яких вона його бачила. На запитання слідчого свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона зможе впізнати особу чоловічої статі яка 05.03.2026 близько 08:18 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Сімі» №4130, розташованому в м. Тернополі, по вул. Любомира Гузара, 1, здійснила відкрите викрадення товарно-матеріальних цінностей, за зовнішнім виглядом даної особи, а саме: чоловік на вигляд 30-35 років, зростом близько 170-180 см, худорлявої тілобудови, обличчя у якого овальне, губи середнього розміру, ніс прямий, брови русяві. На запитання, чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках свідок ОСОБА_7 заявила, що вона серед наданих фотографій впізнає особу чоловічої статі яка 05.03.2026 близько 08:18 год, перебуваючи y приміщенні магазину «Сімі» №4130, розташованому в м.Тернополі, по вул.Любомира Гузара, 1, здійснила відкрите викрадення товарно-матеріальних цінностей, за зовнішнім виглядом даної особи. а саме: чоловік на вигляд 30-35 років, зростом близько 170-180 см, худорлявої тілобудови, обличчя у якого овальне, губи середнього розміру, ніс прямий, брови русяві, це особа під №3. На фотознімку під №3 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом огляду від 08.04.2026 року (разом із додатком – DVD-R диском), згідно з яким проведено огляд DVD-R диску, на якому містяться відеозаписи із назвами:
«Camera 01_4130_4130_20260305081746_20260305082100_86817900»,
«Сamera 02_4130_4130_20260305081800_20260305082059_86817908»,
«Сamera 03_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817900»,
«Camerа 07_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817907»,
«Сamera 09_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817901»,
«Camera 10_4130_4130_20260305081757_20260305082100_86817900»,
«Camera 11_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817907»,
«Camera 16_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817876», на яких містяться записи із камер відеоспостереження магазину «Сімі» №4130, що за адресою: м. Тернопіль, вул.Любомира Гузара, буд.1. При відкритті відеозапису зі звуком піди назвою «Camera 01_4130_4130_20260305081746_20260305082100 86817900», встановлено, що на відеозаписі у лівому верхньому куті присутній надпис, початковим значенням якого є: «03-05-2026 Thu 08:17:46», та який триває 00:02:59 год. На часі 08:19:41 касир вибігає із касової зони в напрямку виходу зі словами «Куда? Стоп» (фото №1). При відкритті відеозапису під назвою «Сamera 02_4130_4130_20260305081800_20260305082059 86817908» встановлено, що на відеозаписі у лівому верхньому куті присутній надпис, початковим значенням якого є: «03-05-2026 Чт 08:18:00», та який триває 00:03:00 год. На часі 08:19:41 невідома особа чоловічої статі, одягнена в синю куртку з капюшоном, сірі штани та чорні кросівки, йде в напрямку виходу з приміщення магазину, та слідом за яким вибігає касир, яка повертається до приміщення магазину о 08:20:05 (фото №2, 3). При огляді відеозапису під назвою «Сamera 03_4130_4130_20260305081756_20260305082100 86817900», із камер зовнішнього відеоспостереження видно, як невідома особа чоловічої статі, одягнена в синю куртку з капюшоном, сірі штани та чорні кросівки біжить в невідомому напрямку (фото №4). При відкритті відеозапису під назвою «Camerа 07_4130_4130_20260305081755_20260305082100 86817907» встановлено, що на відеозаписі у лівому верхньому куті присутній надпис, початковим значенням якого є: «03-05-2026 Чт 08:17:55», та який триває 00:03:03 год. На часі 08:19:32 невідома особа чоловічої статі, одягнена в синю куртку з капюшоном, сірі штани та чорні кросівки, бере дві шоколадки в упакуванні фіолетового кольору та ховає їх в свою куртку, після чого йде в напрямку виходу з приміщення магазину (фото №5, 6). При відкритті відеозапису під назвою «Сamera 09_4130_4130_20260305081756_20260305082100 86817901» встановлено, що на відеозаписі у лівому верхньому куті присутній надпис, початковим значенням якого є: «03-05-2026 Чт 08:17:56», та який триває 00:02:59 год. На даному відеозаписі з іншого ракурсу видно, як вищезазначена особа бере дві шоколадки та йде в напрямку виходу (фото 7, 8). Під час огляду відеозапису під назвою «Camera 10_4130_4130_20260305081757_20260305082100 86817900», видно, як о 08:19:25 до приміщення магазину «Сімі» №4130, що за адресою: м.Тернопіль, вул.Любомира Гузара, буд.1, заходить невідома особа чоловічої статі, одягнена в синю куртку з капюшоном, сірі штани та чорні кросівки, та виходить о 08:19:42 (фото №9, 10). При огляді відеозапису під назвою: «Camera 11_4130_4130_20260305081756_20260305082100 86817907» вищевказаний чоловік ховає шоколадки (фото №11). При огляді відеозапису під назвою «Camera 16_4130_4130_20260305081755_20260305082100 86817876» видно як о 08:19:44 год. невідома особа чоловічої статі, одягнена в синю куртку з капюшоном, сірі штани та чорні кросівки, вибігає із приміщення магазину «Сімі» №4130, що за адресою: м.Тернопіль, вул.Любомира Гузара, буд.1, та слідом за яким вибігає касир магазину (фото №12, 13).

4. Оцінка наданих державним обвинувачем суду доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством. 
При цьому під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими, недостовірними чи неналежними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Окрім того, з метою оцінки вказаних у попередньому розділі доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, які складені та зібрані стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та підтверджують законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

5. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України та кваліфікація судом дій обвинуваченого.

На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії: за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

6. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він народився у м.Кузнецовск Рівненської області, українця, громадянин України, із середньою освітою, зі слів зареєстрований як фізична особа-підприємець, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Згідно з листом Тернопільського обласного медичного центру соціально-небезпечних захворювань Тернопільської обласної ради від 16.04.2026 року №1366/1, ОСОБА_4 перебуває на динамічному спостереженні в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР з 05.08.2024 року. Діагноз: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів.
Відповідно до акту огляду №128 спеціальної медичної комісії Тернопільського обласного медичного центру соціально-небезпечних захворювань Тернопільської обласної ради (ЄДРПОУ 14030985) від 11.05.2026 року №1618/1, у обстежуваного ОСОБА_4 встановлено: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів. Контрольована залежність на замісній підтримувальній терапії.
Згідно з листом КНП "Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня" Тернопільської обласної ради від 10.04.2026 року №03-10/1322, ОСОБА_4 не звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра КНП "Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня" Тернопільської обласної ради.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №298 від 07.05.2026 року, 1. ОСОБА_4 страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів; 2, ОСОБА_4 на час вчинення злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; 3. На час проведення експертизи ОСОБА_4 , може давати звіт своїм діям та керувати ними; 4. ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин (ч.4 ст.186 КК України), особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд визнає суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому. 
Представник потерпілого - директор ТОВ "Клевер Сторс" (ЄДРПОУ 382731126) згідно з письмовою заявою вказав, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдані збитки внаслідок вчинення грабунку в магазині «Сімі» №4130, що мало місце 05.03.2026 за адресою: м. Тернопіль вул.Гузара, 1, - відшкодував у повному обсязі, претензій по даному факту до останнього не має. ТОВ “Клевер Сторс» по даному факту не звертатиметься в суд з цивільним позовом відносно ОСОБА_8 .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з положеннями статті 65 КК України підстави призначення більш м`якого покарання визначено статтею 69 КК України.
У відповідності до приписів статті 69 КК України (у її редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.
Таким чином, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зазначив, що працевлаштувався, зареєструвавши фізичну особу-підприємця, та займається роздрібною торгівлею автозапчастинами, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, суд, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, у даному конкретному випадку, вбачає за можливе застосувати ч.1 ст.69 КК України, та призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, а саме у виді позбавлення волі.
На переконання суду, призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

7. Мотиви прийняття рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років визначити, належним чином врахувавши характер вчиненого злочину, відомості про особу винного та інші обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без реального відбування покарання. 
Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного, який щиро розкаявся, беззаперечно та в повному обсязі під час допиту в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час працевлаштувався, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.
На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

8. Вирішення питання про долю речових доказів і документів у кримінальному провадженні у порядку ст.100 КПК України.

Електронні документи у кримінальному провадженні, які містяться на компакт-диску DVD-R, 16x, 4.7 GB, 120 min., а саме:
- «Camera 01_4130_4130_20260305081746_20260305082100_86817900»,
- «Сamera 02_4130_4130_20260305081800_20260305082059_86817908»,
- «Сamera 03_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817900»,
- «Camerа 07_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817907»,
- «Сamera 09_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817901»,
- «Camera 10_4130_4130_20260305081757_20260305082100_86817900»,
- «Camera 11_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817907»,
- «Camera 16_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817876», 
та зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження;

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370, 374, 377 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 69, 70, 72, 75, 76, 186 КК України, суд, –
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушеннями покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 
 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

На підставі ст.100 КПК України:
- електронні документи у кримінальному провадженні, які містяться на компакт-диску DVD-R, 16x, 4.7 GB, 120 min., а саме:
- «Camera 01_4130_4130_20260305081746_20260305082100_86817900»,
- «Сamera 02_4130_4130_20260305081800_20260305082059_86817908»,
- «Сamera 03_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817900»,
- «Camerа 07_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817907»,
- «Сamera 09_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817901»,
- «Camera 10_4130_4130_20260305081757_20260305082100_86817900»,
- «Camera 11_4130_4130_20260305081756_20260305082100_86817907»,
- «Camera 16_4130_4130_20260305081755_20260305082100_86817876», 
та зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя | ОСОБА_1