№ 207/1101/26 
№ 2/207/1658/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.
представника відповідача Терещук Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор", м.Київ
до ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16020,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати, понесені позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу у розмірі 187,38 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 14.12.2018 між ТОВ "Споживчий Центр" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14.12.2018-010000476, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 9000,00 грн. Строк користування кредитом 14 календарних днів з дати отримання. Проценти: 2520,00 грн, що становить 28% в процентному значенні. Графік платежів: сума кредиту 9000,00 грн та проценти 2520,00 грн сплачуються до 28.12.2018 включно.
В підтвердження укладання кредитного договору міститься заява позичальника про перекредитування/зарахування, на підставі ст.601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9 000 грн. За кредитним договором 14.12.2018-010000476 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 9000 грн. за кредитним договором 30.11.2018-010000073 від 30.11.2018. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. 
Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.03.2026 утворилась заборгованість в розмірі 16020,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 9000,00 грн, за відсотками - 2520,00 грн, штраф - 4500,00 грн.
13.09.2023 між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ "Новий Колектор" укладено договір факторингу №130923-9 від 13.09.2023, відповідно до п.2.3 якого клієнт відступає право вимоги до боржника за кредитним договором фактору, внаслідок чого клієнт передає, а фактор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за кредитним договором. 
На виконання умов зазначеного договору факторингу укладено реєстр №1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018.
Станом на дату подання позовної заяви позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018, укладеним між ТОВ "Споживчий Центр" та ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 01.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 07.05.2026 на 10:40 годин.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить: витребувати у позивача докази перерахування кредитних коштів за кредитним договором №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018; застосувати сплив позовної давності; відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яка містить ознаки кримінального правопорушення.
В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що з 2016 року ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 та отримала новий паспорт на нове прізвище, отже копія паспорта, яка слугувала підставою для оформлення кредитного договору станом на 2018 року вже була недійсним. 
ОСОБА_5 жодних мікрокредитів не оформляла, коштів не отримувала. Про факт укладення даного договору їй не було відомо. 
Позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника.
Використання копії недійсного паспорта працівниками фінансових установ ТОВ "Споживчий Центр" чи ТОВ "Новий Колектор" зумовлює необхідність проведення відповідної перевірки правоохоронними органами за окремою ухвалою суду на наявність у їх діях ознак кримінального правопорушення.
Ухвалою суду від 01.06.2026 задоволено клопотання представника відповідача Терещук Ю.О. про витребування доказів. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий колектор" докази перерахування кредитних коштів за кредитним договором №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018 із зазначення номеру поточного рахунку, найменування банківської установи де цей рахунок був відкритий та номера телефону відповідачки на який було надіслано СМС - повідомлення з одноразовим ідентифікатор для накладення електронного підпису на цей же договір.
Представником ТОВ "Новий колектор" подано клопотання про витребування доказів, в якому заявник просив витребувати у ТОВ «Споживчий центр» за договором №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018 наступні документи та відомості: кредитний договір №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018 з усіма додатками; анкету-заяву позичальника та документи, на підставі яких здійснювалася його ідентифікація; відомості про номер телефону, зазначений позичальником при укладенні договору; інформацію щодо направлення СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для накладення електронного підпису, із зазначенням номера телефону, дати та часу відправлення; технічні журнали (логи), що містять інформацію про дату, час, IP-адресу, пристрій та інші технічні дані, пов`язані з укладенням кредитного договору; документи щодо перерахування кредитних коштів за кредитним договором №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018 року із зазначенням номера рахунку отримувача, найменування банку та реквізитів платіжної операції; виписку про рух коштів за вказаним кредитним договором.
Ухвалою суду від 12.06.2026 клопотання представника ТОВ "Новий колектор" про витребування доказів задоволено, витребувано у ТОВ "Споживий центр" відповідні докази.
Ухвалою суду від 24.06.2026 повторно витребувано у ТОВ «Споживчий центр» відповідні докази за договором №30.11.2018-010000073 від 30.11.2018.
Вказані вище ухвали отримані ТОВ "Новий колектор" та ТОВ "Споживчий центр", що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Проте вимоги суду, викладені у даних ухвалах не виконані, витребувані судом додаткові докази не надані, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглянути справу за відсутністю його представника.
Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем спірний кредитний договір не укладався, кредитні кошти за цим договором вона не отримувала. Про існування даного договору та про наявність спірної заборгованості відповідачу стало відомо після отримання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі та копії позовної заяви.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (надалі - кредитор) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14.12.2018-010000476, шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 14.12.2018.
Відповідно до умов кредитного договору №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту - 9000,00 грн; строк користування кредитом - 14 календарних днів з дати отримання; проценти - 2520,00 грн, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).
ОСОБА_2 підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018, з якими попередньо уважно ознайомилась. Акцептовані умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. 
13.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" (надалі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" (надалі - клієнт) укладено договір факторингу №130923-9-3, відповідно до п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п.3.2 цього договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним.
Пунктом 2.3 договору факторингу передбачено, що за цим договором клієнт відступає право вимоги до боржника за кредитним договором факторові, внаслідок чого клієнт передає, а фактор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за кредитним договором. Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається факторові за цим договором, але не відповідає за невиконання або неналежне виконання вимоги боржником.
Сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі переліку (п.2.4 договору).
Відповідно до п.3.2 договору за відступлене право вимоги до боржника за кредитним договором, фактор зобов`язується сплатити клієнтові ціну продажу у розмірі 2965100,00 грн без ПДВ, після відповідної дати відступлення і в строк до 15.09.2023 включно.
13.09.2023 між ТОВ "Новий Колектор" та ТОВ "Споживчий центр" підписано акт приймання-передачі №1 до договору факторингу №130923-9 від 13.09.2023. 
15.09.2023 ТОВ "Новий Колектор" перераховано ТОВ "Споживчий центр" 2965100,00 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №130923-9 від 13.09.2023, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №446.
Відповідно до додатку №1 до договору №130923-9 від 13.09.2023 - Перелік №1, клієнт відступає факторові право вимоги до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №130923-9 від 13.09.2023, зокрема до ОСОБА_2 за договором №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018.
ТОВ "Новий Колектор" складено за №10451/26-ДПЗ від 04.03.2026 складено довідку про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №14.12.2018-010000467 від 14.12.2018, з якої вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 16020,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 9000,00 грн, за відсотками - 2520,00 грн, штраф - 4500,00 грн.
Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч.1 ст.1081 ЦК України).
За приписами ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», якою передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) є належним доказом щодо перерахування кредитодавцем коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання банком взятих на себе обов`язків по наданню кредитних коштів.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У даному випадку позивачем не надано доказів на підтвердження факту зарахування кредитних коштів за спірним кредитним договором. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника).
Наданий позивачем разом з позовною заявою документ під назвою "Карточка субконто контрагенти, договори за 14.12.2018 - 22.12.2025" не може вважатися первинним документом, а саме випискою по картковому рахунку в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та є виключно внутрішнім документом фінансової установи, який містить інформацію про загальну суму боргу по тілу кредиту та процентам. 
З наданої позивачем карточки субконто та інших наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до обов`язкових у таких випадках стандартів бухгалтерського обліку, неможливо встановити, що даний переказ стосується саме відповідача. Зокрема, зазначена картка не містить усієї необхідної інформації про отримувача, яка б давала можливість ідентифікувати його як позичальника, а також усіх необхідних реквізитів, зокрема, відсутні номери рахунків кредитора та позичальника, які б свідчили про те, що кредитні кошти були надані первинним кредитором (ТОВ "Споживчий центр") та отримані позичальником ( ОСОБА_2 ).
Вказана довідка з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ній, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона була складена, не може бути доказом наявності заборгованості та отримання коштів відповідачем.
При цьому, суд зауважує, що у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості за спірним кредитним договором. 
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги недоведення позивачем надання відповідачу кредитних коштів за кредитним договором №14.12.2018-010000476 від 14.12.2018 та фактичне користування відповідачем наданими коштами, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Встановивши факт необґрунтованості заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати у даній справі покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.141,259,263,265,268,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська