ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 р. | Справа № 440/15773/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2026, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/15773/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 "   
про визнання протиправними та скасування наказів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі – ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним наказ № 260 від 03.11.2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») (Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 ;
- скасувати наказ № 260 від 03.11.2025 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») (Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним № 968 о/c від 13.11.2025 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») (Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 ;
- скасувати наказ № 968 о/c від 13.11.2025 року «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») (Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивач посилався на те, що дії відповідача щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є протиправними та такими, що змушують перебувати позивача на службі в Національній поліції України поза волею позивача, у зв`язку із здійснення на останнього тиску та не розглядом його рапорту про звільнення. Зазначає, що під час доведення наказу до особового складу, на запитання керівництва про готовність до його виконання, позивач чітко повідомив, що не відмовляюся виконувати наказ, однак фізично не може цього зробити через прийняте ним раніше рішення звільнитися зі служби в Національній поліції. Таким чином, до моменту видання наказу № 427дск/ВС керівництву було відомо про волевиявлення позивача на звільнення, і позивач обґрунтовано не міг виконувати бойове завдання, оскільки не мав наміру продовжувати службу. Також посилається на те, що службове розслідування проведено з істотними порушеннями Дисциплінарного статуту, а саме позивача: не ознайомлено з усіма матеріалами розслідування; не надано можливості скористатися правом на захист; у висновку не зазначено конкретних фактів невиконання наказу чи шкоди, завданої службі. Таким чином, відсутній склад дисциплінарного проступку, а наказ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності є безпідставним та протиправним. Також позивач посилався на те, що в матеріалах відсутні належні та достатні докази наявності встановлених відповідачем підстав вчинення ним дисциплінарного проступку, відсутній також наказ про призначення службового розслідування щодо виявлення ознак дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , висновок службового розслідування відносно останнього, у зв`язку з чим дії відповідача щодо винесення спірного наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності є протиправними. Відповідачем порушені положення щодо підстав та порядку призначення службового розслідування, висновок службового розслідування, який складено відповідно до положень Закону № 2337-VІІІ, Порядку №893 та Положення №893 суперечить меті розслідування - повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин отримання тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим, не можна оцінювати останній, як висновок складений з дотриманням положень діючого законодавства, із з`ясуванням усіх обставин, належному опитуванню поліцейського потерпілого, поліцейських учасників подій, свідків. Відповідно притягнення до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення щодо позивача є необґрунтованим та протиправним.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі № 440/15773/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки суд: не надав належної оцінки факту отримання відповідачем рапорту про звільнення 16.09.2025; не перевірив, чи вплинуло ігнорування/несвоєчасний розгляд рапорту на виникнення дисциплінарної ситуації; неправильно застосував частину другу статті 5 Дисциплінарного статуту щодо повідомлення про неможливість виконання наказу; помилково визнав право на захист забезпеченим лише через наявність одного письмового пояснення; не перевірив повноту службового розслідування за статтями 14, 18, 19 Дисциплінарного статуту та Порядком № 893; не усунув суперечність щодо того, який саме наказ нібито не виконано; не перевірив чинність і юридичну релевантність попередньої суворої догани як обтяжуючої обставини; не здійснив реального контролю пропорційності найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Відповідач, скориставшись правом, передбаченим ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що в діях інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 (0101613) вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII (зі змінами), підпунктів 2 та 4 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилися в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 зведеного підрозділу Батальйонна тактична група Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Також відповідач зазначає, що ОСОБА_1 скористався правом на захист відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту НПУ. Право на захист позивача відповідачем не порушено. Його пояснення враховані при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення. 
Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано рапорту або інших документів, що були б доказами причин невиконання наказу керівництва та де б містились повідомлення про вжиті заходи стосовно подолання перешкод у виконанні наказу.
У свою чергу службове розслідування та видання наказу проведено з дотриманням процедури без порушень строків та в межах повноважень. 
Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.
З огляду на викладене, відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат - Маслій Віктор Миколайович до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у справі № 440/15773/25 про визнання протиправними та скасування наказів дії залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року у справі № 440/15773/25 – залишити без змін.
Позивач подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що відзив відповідача не спростовує доводів апеляційної скарги. Його основна теза про те, що рапорт про звільнення не звільняє поліцейського від службових обов`язків, не є спірною для позивача та не відповідає реальному змісту апеляційних доводів. Ключовим є те, що відповідач, маючи рапорт позивача з 15.09.2025, не прийняв до 10.10.2025 належного рішення щодо нього, не врахував цю обставину при плануванні залучення позивача до бойового (спеціального) завдання, не дослідив її належно під час службового розслідування та не оцінив як істотну для вини, мотиву, тяжкості проступку і пропорційності звільнення. За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності й обґрунтованості, а накази № 260 від 03.11.2025 та № 968 о/с від 13.11.2025 в оскаржуваних частинах підлягають скасуванню.
Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких вказано, що у відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача навів достатньо аргументів, що підтверджують законність рішення суду першої інстанції. Всі інші аргументи представника апелянта є формальними та не спростовують висновки суду першої інстанції.
На підставі положень ч. 1 ст. 308, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України та призначений на посаду інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Із травня 2025 був відряджений до Донецької області та залучений до виконання службових завдань і обов`язків, у тому числі бойових (спеціальних) завдань, у складі зведеного загону «Цунамі» № 1 зведеного підрозділу Батальйонна тактична група ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
09.10.2025 позивач був проінформований про включення його та окремих поліцейськими полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» до складу групи оборони.
10.10.2025 приблизно о 16:00 ОСОБА_1 був доведений зміст наказу командира зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» (далі - Наказ № 427дск/ВС), за яким капітан поліції ОСОБА_1 був залучений до виконання бойового (спеціального) завдання на вогневій позиції, висування на яку мав забезпечити до 07:00 11.10.2025.
ОСОБА_1 повідомив, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його не може у зв`язку із небажанням проходити подальшу службу в лавах НПУ у зв`язку із чим 01.09.2025 ним був поданий рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, скерований поштовим зв`язком, і отриманий ДПОП «Лють» 16.09.2025. 
Зазначений факт ОСОБА_1 підтвердив письмово під час ознайомлення із вимогами наказу № 427дск/ВС під особистий підпис.
15.10.2025 до УПОП №2 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшов лист командира ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 14.10.2025 № 1088/59/13-2025ВС щодо направлення матеріалів за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», які відмовились від виконання наказу від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». До вказаного листа додано доповідну записку начальника відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» від 14.10.2025 та рапорт командира зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 14.10.2025.
З метою перевірки зазначених відомостей наказом УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.10.2025 № 478 призначене службове розслідування.
За результатами службового розслідування було складено Висновок службового розслідування, який затверджено т.в.о. начальника управління – командиром полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» Сергієм Морозовим 24.10.2025 (а.с. 172-191).
Так, у ході службового розслідування встановлено, що 10.10.2025, приблизно о 16:00, у населеному пункті Краматорськ Краматорського району Донецької області командиром зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» підполковником поліції ОСОБА_2 , у присутності заступника командира зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_3 , працівників відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення (далі – УКЗ) ДПОП «ОШБ «Лють» підполковника поліції ОСОБА_4 та заступника начальника відділу – лікаря відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги («медична рота») (далі – УДМД) ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_5 , до поліцейських, в тому числі ОСОБА_1 , було доведено наказ командира зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» (далі – Наказ № 427дск/ВС).
Після доведення вимог Наказу № 427дск/ВС поліцейський ОСОБА_1 доповів, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його неготовий, у зв`язку із небажанням проходити подальшу службу в лавах НПУ. Зазначений факт останній підтвердив письмово під час ознайомлення з вимогами вказаного наказу під особистий підпис.
На виконання вимог наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 28.07.2023 № 347 «Про застосування технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» працівниками відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», за допомогою портативних реєстраторів «Tecsar BDK-43-GWCP», зафіксовані факти доведення Наказу № 427дск/ВС та відмови від його виконання поліцейським.
У ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до листа ВКЗ УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» від 20.10.2025 № 30194-2025 капітан поліції ОСОБА_1 відряджений до Донецької області наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 08.08.2025 № 261ДСК, із 08.08.2025 до особливого розпорядження.
Відповідно до листа ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 18.10.2025 № 1133/59/13-2025/ВС, встановлено, що відповідно до наказу ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» від 26.05.2025 № 1о/с капітан поліції ОСОБА_1 (0101613), інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», був залучений до складу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють».
Крім того, згідно з витягом з наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», зокрема підпункту 3 пункту 1, капітан поліції ОСОБА_1 (0101613), інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», був залучений до виконання бойового (спеціального) завдання на визначеній вогневій позиції, висування на яку мав забезпечити до 07:00 11.10.2025.
Відповідно до копії відомості про ознайомлення з вимогами наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.10.2025 № 427дск/ВС, 10.10.2025 о 16:27 ОСОБА_1 проставив відмітку та особистий підпис щодо ознайомлення з вимогами цього наказу, де зазначив, що наказ йому зрозумілий.
Також, відповідно до рапорту, складеного членом дисциплінарної комісії – майором поліції ОСОБА_6 встановлено, що у рамках даного службового розслідування, ним здійснено перегляд відеоматеріалів, які зафіксовані за допомогою службового портативного відеореєстратора під час оголошення 10.10.2025 Наказу № 427дск/ВС, які підтверджують так факти: доведення у голос підполковником поліції ОСОБА_2 наказу № 427дск/ВС до окремих поліцейських батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», відряджених до зони ведення бойових дій у складі зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України; капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що Наказ № 427 дск/ВС йому зрозумілий, проте він не може його виконати по причині попередньо прийнятого рішення про звільнення з лав Національної поліції. О 16:29 на відеозаписі розпочато письмове ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами Наказу № 427дск/ВС. О 16:31 завершено письмове ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами Наказу № 427дск/ВС.
Опитаний під час службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що 09.10.2025 він був проінформований про включення його та окремих поліцейськими полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» до складу групи оборони. Після цього, 09.10.2025 він був проінформований про необхідність прибуття об 16:00 10.10.2025 до визначеного місця в населеному пункті Краматорськ Краматорського району Донецької області для ознайомлення із наказом зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють». Того ж дня (10.10.2025), приблизно о 16:00, командиром зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» (штатна посада – командир взводу № 1 роти № 1 батальйону № НОМЕР_2 полку УПОП № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») ДПОП «ОШБ «Лють») підполковником поліції ОСОБА_2 , у присутності заступника командира ЗЗ «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» (штатна посада – заступник командира батальйону № НОМЕР_2 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») капітана поліції ОСОБА_3 , працівників відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також начальника відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» підполковника поліції ОСОБА_4 та заступника начальник відділу – лікаря відділу лікувально-евакуаційного забезпечення УДМД ДПОП «ОШБ «Лють» капітана поліції ОСОБА_5 , до відома ОСОБА_1 та інших поліцейських було доведено Наказ № 427дск/ВС. Зміст даного наказу був ОСОБА_1 зрозумілий. Надалі, на запитання підполковника поліції ОСОБА_2 про готовність до виконання ОСОБА_1 доповів, що не відмовляється виконувати наказ, але не може його виконати через небажання проходити подальшу службу в лавах Національної поліції, так як ним було попередньо прийнято рішення про звільнення та написано 01.09.2025 відповідний рапорт, котрий скеровано шляхом листування «Укрпошта» на адресу ДПОП «ОШБ «Лють» для розгляду. Даний рапорт 16.09.2025 був отриманий ДПОП «ОШБ «Лють», про що наявні відповідні документальні підтвердження. Вказана причина може негативно вплинути на його дієвість на полі бою в районі виконання бойового (спеціального) завдання. Про причини неможливості виконання бойового (спеціального) завдання ОСОБА_1 повідомив в усній формі під час фіксації доведення Наказу № 427дск/ВС за допомогою портативних відеореєстраторів, а також вказав письмово за результатом ознайомлення із цим документом.
Також, Гудзенко В. І. додав до свого пояснення підтвердження направлення рапорту про звільнення на адресу ДПОП «ОШБ «Лють» та його отримання у цьому ж Департаменті.
Опитаний під час службового розслідування командир зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» (штатна посада – командир взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 1 (штормовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») ДПОП «ОШБ «Лють») підполковник поліції ОСОБА_2 (0078069) пояснив, що 10.10.2025, приблизно о 16:00, ним, у визначеному місці, розташованому у населеному пункті Краматорськ Краматорського району Донецької області, до окремих поліцейських полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», БПОП (с) ГУНП в Івано-Франківській та Миколаївській областях, відряджених до зони ведення бойових дій у складі ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України, у тому числі ОСОБА_1 , було доведено Наказ № 427дск/ВС. Після доведення вимог Наказу № 427дск/ВС поліцейський ОСОБА_1 доповів, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його неготовий з причин, пов`язаних із небажанням проходити подальшу службу в лавах Національної поліції. Зазначений факт останній підтвердив письмово під час ознайомлення з вимогами вказаного наказу під особистий підпис. Присутні на оголошенні наказу начальник відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» підполковник поліції ОСОБА_4 та заступник начальник відділу – лікар відділу лікувально-евакуаційного забезпечення УДМД ДПОП «ОШБ «Лють» капітан поліції ОСОБА_5 , повідомили, що ОСОБА_1 протипоказань щодо виконання бойового (спеціального) завдання не має. Крім того, за наявною інформацією, станом на 10.10.2025 ОСОБА_1 , на лікуванні у закладах охорони здоров`я не перебував. Факт доведення наказу до відома вищезазначених поліцейських та відмови від його виконання зафіксовано працівниками відділу моніторингу УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють». В подальшому поліцейський ОСОБА_1 до виконання бойового (спеціального) завдання, згідно вимог Наказу № 427дск/ВС, не приступив.
Опитаний під час службового розслідування заступник командира зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» (штатна посада – заступник командира батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») капітан поліції ОСОБА_3 (0004519) надав пояснення, в якому виклав відомості, аналогічні тим, що вказав у своїх поясненнях ОСОБА_2 .
Опитана під час службового розслідування начальник відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ «Лють» підполковник поліції ОСОБА_4 (0108663) пояснила, що 10.10.2025, приблизно о 16:00, вона разом із заступником начальника відділу – лікарем відділу лікувально-евакуаційного забезпечення УДМД ДПОП «ОШБ «Лють» капітаном поліції ОСОБА_5 прибули до визначеного місця збору в населеному пункті Краматорськ Донецької області, на шикування окремих поліцейських полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», які були залучені до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі зведеного підрозділу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють». У цей час командир зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 1 ЗП БТГр ДПОП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковник поліції ОСОБА_2 довів до відома присутніх на шикуванні поліцейських, зокрема до капітана поліції ОСОБА_1 (0101613), інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку, наказ зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Надалі, на запитання підполковника поліції ОСОБА_2 про готовність до виконання бойового (спеціального) завдання, поліцейський ОСОБА_1 доповів, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його неготовий з причин, пов`язаних із небажанням проходити подальшу службу в лавах Національної поліції. З метою здійснення контролю за психологічним станом поліцейських, які залучаються до виконання бойових (спеціальних) завдань та своєчасного надання необхідної допомоги після впливу сильної стресової події психологами ДПОП «ОШБ «Лють» проведено заходи психологічного супроводу, а саме: з ОСОБА_1 з січня 2025 року проводилися заходи психологічного дослідження на медичному пункті («Медичний пункт тимчасового базування»). Також, 24.09.2025 проведено психологічне дослідження (бесіда для визначення психоемоційного стану), з метою отримання інформації про поточний стан поліцейського. Поліцейський ОСОБА_1 за підтримкою та допомогою до чергового психолога на медичному пункті («Медичний пункт тимчасового базування») зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» не зверталися. В групі психологічної підтримки та допомоги не перебуває. Також, методом спостереження, за об`єктивними, зовнішньо вираженими показниками (діями, вчинками, мовою, зовнішнім виглядом тощо) встановлено, що індивідуальні особливості перебігу психічних процесів та психічний стан поліцейського ОСОБА_1 – задовільний. Гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які вказували б на нездатність до виконання ними бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.
Опитаний під час службового розслідування заступником начальника відділу – лікарем відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги («медична рота») ДПОП «ОШБ «Лють» капітан поліції ОСОБА_5 (0162666) пояснив, що 10.10.2025, приблизно о 16:00, він разом із начальником відділу психологічного забезпечення УКЗ ДПОП «ОШБ «Лють» підполковником поліції Ковальовою Оленою Олександрівною прибули до визначеного місця збору в населеному пункті Краматорськ Краматорського району Донецької області, на шикування окремих поліцейських полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють», які залучались до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ «Лють». У цей час командир зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковник поліції ОСОБА_2 довів до відома присутніх на шикуванні поліцейських, зокрема до капітана поліції ОСОБА_1 (0101613), інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку, наказ зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Надалі, на запитання підполковника поліції ОСОБА_2 про готовність до виконання бойового (спеціального) завдання поліцейський ОСОБА_1 доповів, що зміст наказу йому зрозумілий, однак виконувати його неготовий з причин, пов`язаних із небажанням проходити подальшу службу в лавах Національної поліції. При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що станом на 10.10.2025, поліцейський ОСОБА_1 за медичною допомогою до медичного пункту (медичного пункту тимчасового базування) зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» не звертався, медичних документів, що підтверджують наявність захворювань, а також довідок про тимчасову непрацездатність не надавав, тому не мав протипоказань до виконання бойових (спеціальних) завдань за станом здоров`я.
Також дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до листа Головного управлінням Пенсійного Фонду України по Одеській області від 17.10.2025 № 13323-2025, у Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного Фонду України за період з 10.10.2025 по 16.10.2025 електронні листки непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 відсутні.
Таким чином, станом на 10.10.2025 ОСОБА_1 на лікарняному не перебував, що може вказувати на відсутність будь-яких протипоказань щодо виконання ними бойового (спеціального) завдання за станом здоров`я.
Проаналізувавши зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали в їх сукупності дисциплінарна комісія встановила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в населеному пункті Краматорськ Краматорського району Донецької області командир зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковник поліції ОСОБА_2 довів в порядку підпорядкованості до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» капітана ОСОБА_1 (0101613) наказ зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Після отримання вказаного наказу капітан поліції ОСОБА_1 відмовились від його виконання. У подальшому, капітан поліції ОСОБА_1 не забезпечив неухильне та у визначений строк точне виконання вимог наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Таким чином, в діях інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 (0101613) вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2 та 4 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилися в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 зведеного підрозділу Батальйонна тактична група Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частинами 4 та 5 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), не встановлено.
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Також, обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що, відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), виключає можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.
Причинами та умовами, що сприяли скоєнню дисциплінарного проступку, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , недотримання ним вимог посадових інструкцій, чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
За вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2 та 4 пункту 3 розділу II Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилось в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», наказом ДПОП«ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.11.2025 № 260 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
З цим наказом ОСОБА_1 ознайомився 04.11.2025 під особистий підпис.
Дисциплінарне стягнення у виді звільнення було реалізовано шляхом видання наказу ДПОП «ОШБ «Лють» від 13.11.2025 № 968 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 13.11.2025 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону. 
Зазначений наказ направлений позивачеві засобами поштового зв`язку супровідним листом від 13.11.2025 № 33319-2025 та згідно з сайту трекінгу «Укрпошта» вручено одержувачу 19.11.2025.
ОСОБА_1 із наказом від 03.11.2025 № 260 «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та наказом від 13.11.2025 № 968 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції не погодився та звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за час видання наказу від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» ще не минув 3-х місячний термін на прийняття рішення про звільнення позивача за його рапортом, а тому його подання не було підставою для відмови від виконання наказу керівництва, адже наказ про його звільнення зі служби в поліції за власним бажанням Департаментом не видавався. Тримісячний термін мав сплинути лише 01.12.2025. Інших обставин, які б перешкоджали позивачу виконати наказ від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» позивач не повідомив. Щодо доводів позивача про неспівмірність скоєного позивачем дисциплінарного проступку застосованому виду дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції вказав, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин справи та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі №826/4681/18, від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі №160/12290/20, від 23.11.2023 у справі №420/14443/22). Також з матеріалів службового розслідування вбачається, що наказом УПОП № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту до ОСОБА_1 вже було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за невиконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання. Дане стягнення є діючим, що не спростовано позивачем. Відтак, на переконання суду, враховуючи факт вчинення дисциплінарного проступку в умовах воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією проти України у вигляді невиконання наказу керівництва, відповідачем обґрунтовано прийняті накази про накладення на позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення та звільнення останнього зі служби в поліції. Приймаючи спірні накази відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями ч. 4 ст. 8 Закону № 580-VIII визначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За змістом частин 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Статтею 24 Закону № 580-VІІІ визначені додаткові повноваження поліції.
Відповідно до частин 2-4 ст. 24 Закону № 580-VІІІ у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, можуть підпорядковуватися за рішенням керівника поліції відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі - Закон № 1932- ХІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За змістом ч. 1 ст. 2 Закону № 1932-XII оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 Закону № 1932-XII участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.
Діяльність і управління іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні держави, здійснюються згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон № 2469-VIII) сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.
До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.
Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону № 2469-VIII Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 № 30 «Про утворення територіального органу Національної поліції» створено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та який зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 02 лютого 2023 року.
Відповідно до Положення про Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженого наказом Національної поліції України від 31.01.2023 № 66 (в редакції наказу Національної поліції України від 06.05.2025 № 933), Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України у складі поліції особливого призначення, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.
Департамент організовує діяльність своїх структурних, стройових та територіальних (відокремлених) підрозділів (далі - підрозділи Департаменту), здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює ix інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансово-господарське забезпечення у визначеному законодавством України порядку.
Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює участь, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, під час дії правового режиму воєнного стану в ході відсічі збройної агресії проти України.
Отже, забезпечення правового режиму воєнного стану, участь в обороні України шляхом безпосереднього ведення бойових дій є безпосереднім завданням підрозділів поліції особливого призначення, у тому числі і ДПОП «ОШБ «Лють».
Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закон № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до частин 1-3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Порядок віддання (видання) наказу визначено ст. 4 Дисциплінарного статуту згідно з якою наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.
Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється.
Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону.
Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником.
За змістом ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
У разі якщо поліцейський, який виконує наказ безпосереднього керівника, отримав від прямого керівника новий наказ, що стає перешкодою для виконання попереднього, він зобов`язаний негайно доповісти про це керівникові, який віддав (видав) такий наказ, і після отримання його згоди припинити виконання попереднього наказу. Керівник, який віддав (видав) новий наказ, повідомляє про це керівнику, який віддав (видав) попередній наказ.
Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.
Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Наказ вищих органів, керівників, посадових та службових осіб не може бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Отже, відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Згідно зі ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За змістом частин 1-4, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
За змістом частин 1, 2 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
З вищезазначеного вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до висновку службового розслідування в діях інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітана поліції ОСОБА_1 (0101613) вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пунктів 2, 4 частини третьої статті 1 та частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), підпунктів 2 та 4 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилися в особистій недисциплінованості, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, невиконанні наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 зведеного підрозділу Батальйонна тактична група Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частинами 4 та 5 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), не встановлено.
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Також, обставин щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що, відповідно до вимог частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), виключає можливість застосування до нього дисциплінарного стягнення, не встановлено.
Причинами та умовами, що сприяли скоєнню дисциплінарного проступку, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , недотримання ним вимог посадових інструкцій, чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту отримання відповідачем рапорту про звільнення 16.09.2025 та не перевірив, чи вплинуло ігнорування/несвоєчасний розгляд рапорту на виникнення дисциплінарної ситуації.
Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем 01.09.2025 було подано рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, направлений відповідачу засобами поштового зв`язку, і отриманий ДПОП «Лють» 16.09.2025.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі - Положення № 114), передбачено, що воно визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.
Відповідно до п. 10 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.
Згідно з підпунктом "ж" п. 63 Положення № 114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
За змістом п. 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладеною, зокрема, у постанові від 11.08.2021 у справі № 826/7075/16, до правовідносин щодо звільнення поліцейських зі служби за власним бажанням підлягає застосуванню пункт 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, який встановлює обов`язок працівника попередити керівництво про звільнення за три місяці до звільнення.
При цьому Верховний Суд дійшов висновку про можливість звільнення працівника поліції (за власним бажанням) у більш стислі строки, аніж через три місяці від дати попередження (подання рапорту). Однак, для цього має бути обопільна згода/намір двох сторін – того, хто звертається з таким рапортом, і того/тих, хто ухвалює рішення про звільнення.
Із вищезазначеного вбачається, що строк розгляду рапорту, поданого позивачем – 3 місяці.
При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подання позивачем рапорту про звільнення не перешкоджало останньому виконувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.10.2025 № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Сам по собі факт подання рапорту про звільнення зі служби не знімає з позивача обов`язку виконувати норми Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Крім того, колегія суддів зауважує, що предметом позову у цій справі є визнання протиправними та скасування наказів у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, тобто питання розгляду/нерозгляду відповідачем поданого ОСОБА_1 рапорту про звільнення не входить до предмету спору у цій справі.
Щодо посилання апелянта на те, що суд першої інстанції помилково визнав право на захист забезпеченим лише через наявність одного письмового пояснення, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частин 1-3 ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Також п. 2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, (далі – Порядок № 893) передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Пунктом 14 розділу V Порядку № 893 визначено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
У матеріалах службового розслідування наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що позивачу роз`яснено права, передбаченні ст. 18 Дисциплінарного статуту, розділом IV Порядку № 893, ст. 63 Конституції України, з наказом УПОП № 2 ДПОП «ОШБ «Лють» від 15.10.2025 № 478 «Про призначення службового розслідування» ОСОБА_1 ознайомлений.
Жодних скарг, клопотань, зокрема про ознайомлення із зібраними дисциплінарною комісією матеріалами, під час проведення службового розслідування від позивача, як поліцейського стосовно якого проводиться службове розслідування, матеріали справи не містять.
Отже, в ході службового розслідування позивачу було забезпечено право на захист, доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.
Посилання апелянта на суперечності щодо того, який саме наказ нібито не виконано позивачем, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже відповідно до висновку службового розслідування чітко зазначено про невиконання позивачем наказу зведеного загону «Цунамі» № 1 ЗП БТГр ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10 жовтня 2025 року № 427дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». 
Щодо доводів апелянта про те, що суд не перевірив чинність і юридичну релевантність попередньої суворої догани як обтяжуючої обставини, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи наказом УПОП № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.10.2025 № 32С до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за невиконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання. 
Матеріали справи не містять доказів скасування зазначеного наказу, тобто зазначене вище стягнення є чинним. Апелянт зазначеної обставини не спростовує.
Щодо посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не здійснив реального контролю пропорційності найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.
Зокрема визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 29).
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (ч. 2 ст. 29).
Зі змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина 8 статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.
У справах № 420/14443/22 та № 260/5566/22, аналізуючи положення частин 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Верховний Суд також зазначив, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи підтверджується, що позивач вже притягувався до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання і до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, яке є чинним.
Крім того, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2020, від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20, від 12 червня 2026 року у справі № 520/23819/24 тощо.
Таким чином, ураховуючи викладене вище, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість твердження позивача в цій частині доводів апеляційної скарги.
Щодо посилання апелянта на те, що суд не встановив конкретних наслідків або шкоди, завданих поведінкою позивача колегія суддів зауважує, що за змістом п.п. 1, 2, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
За змістом ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Позивач склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, та відповідно до специфіки діяльності якого входить, зокрема, участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану.
Відповідно до абз. 1, 2 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Вказані висновки висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.05.2023 у справі № 600/1542/22-а.
Зі змісту присяги вбачається, що її зміст поєднує в собі правові та моральні соціальні норми, які не дотримані позивачем.
Чинне законодавство покладає на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
Колегія суддів зазначає, що позивач, як працівник правоохоронного органу та представник влади, порушуючи Присягу на вірність Українському народові, всупереч вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні наказів про виконання бойових (спеціальних) завдань.
У зв`язку з цим, вказана поведінка позивача містить ознаки істотного дисциплінарного проступку, оскільки невиконання наказу командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану створює серйозну загрозу розлагодженості дій підрозділу поліції особливого призначення у надзвичайних ситуаціях, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому.
Відсутність чіткого волевиявлення виконати наказ командира поліцейським підрозділу поліції особливого призначення під час дії воєнного стану, небажання виконувати законний наказ, є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет поліції.
Колегія суддів зауважує, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділу поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що пов`язано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Щодо ненадання судом оцінки можливим пом`якшуючим обставинам, передбаченим частинами 4, 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту, колегія суддів зазначає, що позивачем такі обставини не наведені, в ході службового розслідування таких встановлено не було. Крім того, в матеріалах справи докази на підтвердження існування таких обставин також відсутні.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи спірні накази відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні. 
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують обставин справи, досліджених та перевірених судом та не впливають на висновки суду.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а отже апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки судом було правильно встановлено всі обставини справи, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року по справі № 440/15773/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | Л.О. Фоміна
Судді | | В.Б. Русанова   В.В. Катунов