Справа №:755/13738/25
Провадження №: 2-а/755/406/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України, тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №1425 від 24 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що постановою №1425 від 24 травня 2025 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника   ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , позивача визнано винуватим у вчиненні порушення правил військового обліку, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 нібито не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6, за повісткою №2823912 від 12 травня 2025 року чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дії позивача кваліфіковано за ст. 210-1 КУпАП та накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. Позивач переконаний, що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП безпідставно, оскільки не скоював адміністративного правопорушення, а оскаржувану постанову винесено з порушенням норм законодавства, тому зазначена постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року поновлено позивачу пропущений строк для звернення з позовом до суду та відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачами отримано 22 грудня 2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
30 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання Міністерства оборони України про залишення позовної заяви без руху, в якому відповідач зазначає, що позивач у цій справі визначив двох відповідачів:  ІНФОРМАЦІЯ_1 і Міністерство оборони України. Позовні вимоги мотивовані не згодою з притягненням до адміністративної відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той же час, в позовній заяві відсутнє яке-небудь обґрунтування позовних вимог, заявлених саме до Міністерства оборони України. Так, позивач не заявляє вимог, не оспорює рішень, дій чи бездіяльності Міністерства оборони України. Міністерство оборони України не є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, адже лише начальники ІНФОРМАЦІЯ_6 мають дискреційне повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210-1 КУпАП, і виносити відповідні постанови, а ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпорядковується безпосередньо Міністерству оборони України. До того ж, ІНФОРМАЦІЯ_6 не підзвітний Міністерству оборони України в питаннях розгляду справ про адміністративні правопорушення, тому просив суд залишити без руху позовну заяву.
Відповідач тимчасово виконуючий обов`язки начальника   ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався,   ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до суду клопотання про заміну неналежного відповідача.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. 
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України. 
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Судом установлено, що 24 травня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 1425 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно позивача, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
У п. 12 «Положення про ІНФОРМАЦІЯ_6», затвердженого постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року, зазначені повноваження керівника ІНФОРМАЦІЯ_6, серед яких, зокрема, розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235КУпАП, і накладення адміністративних стягнень.
ІНФОРМАЦІЯ_6 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні ІНФОРМАЦІЯ_6 є відокремленими підрозділами відповідних ІНФОРМАЦІЯ_6 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. ІНФОРМАЦІЯ_6 має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням(п. 7 Положення).
Згідно з п. 1 Положення ІНФОРМАЦІЯ_6 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У п. 9 Положення визначені завдання покладені на ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідно до ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_6 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені ІНФОРМАЦІЯ_6 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_6.
Частиною 3 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 210-1 КУпАП, керівники ІНФОРМАЦІЯ_6 діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені ІНФОРМАЦІЯ_6.
Отже, відповідні керівники ІНФОРМАЦІЯ_6 не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті ст. 235 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП.
Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує того, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а та від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
У відповідності до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Зі змісту наведених положень процесуального законодавства випливає, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
Тобто в разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.
Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.
З огляду на зазначене, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Будь-яких клопотань зі сторони позивача про заміну неналежного відповідача суду не подано, більше того за заявою позивача останній просить розглядати справу із вимогами саме до Міністерства оборони України, тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2  на підставі наданих доказів.
Отже, вирішуючи питання про заміну неналежного відповідача, суд виходить з того, що ОСОБА_1  відповідних клопотань чи заяв до суду не подавав, що унеможливлює таку заміну.
При цьому, на думку суду, позивачу ніщо об`єктивно не перешкоджало подати позов до належного відповідача.
Щодо позовних вимог до відповідача Міністерства оборони України, суд зазначає наступне.
Оскаржувана постанова № 1425 від 24 травня 2025 року винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Міністерство оборони України не є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, адже лише начальники ІНФОРМАЦІЯ_6 мають дискреційне повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210-1 КУпАП, і виносити відповідні постанови.
Міністерство оборони України, відповідно до ст. 10 Закону України «Про оборону України» і Положення про Міністерство оборони України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.
Тобто, Міністерство оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне управління Збройними Силами України. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 03 листопада 2023 року № 663 (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_6 не входять до апарату Міністерства оборони України, тобто, безпосередньо йому не підпорядковуються. 
За змістом п.п. 3, 7 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_6, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відокремленим підрозділом  ІНФОРМАЦІЯ_4 , який у свою чергу є юридичною особою публічного права.
При цьому, пп. 1, 3 вищезазначеного положення, повноваження Міністерства оборони України відносно ІНФОРМАЦІЯ_6 зводиться до прийняття рішень про їх утворення, ліквідацію чи реорганізацію, a також координування та спрямування їх діяльності. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпорядковується безпосередньо Міністерству оборони України. До того ж, ІНФОРМАЦІЯ_6 не підзвітний Міністерству оборони України в питаннях розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позову по цій справі.
Разом з тим, доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежних відповідачів.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 19, 20, 46, 48, 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, -
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (ЄДРПОУ: 00034022, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Повітряних сил, буд. 6), тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :