ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10697/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування рішень,
У С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 11 вересня 2025 року № Ц/ЧК/235/РН/308/ПТ/ПС та від 11 вересня 2025 року № Ц/ЧК/234/РН/308/ПТ/ПС.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що у Державної служби України з питань праці відсутнє право здійснювати нагляд за об`єктами роздрібної торгівлі, в частині, що стосується перевірки товару, реалізацію якого здійснюють суб`єкти підприємницької діяльності, у зв`язку з чим всі дії посадових осіб відповідача та складені ними накази, акти і протоколи - є протиправними. У річному плані здійснення заходів нагляду (контролю) Державної служби з питань праці на 2025 рік, затвердженого наказом від 29.11.2024 № 200, не передбачено здійснення заходів нагляду (контролю) щодо ФОП ОСОБА_1 та/або магазинів по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2. Повідомлення про проведення цього планового заходу позивачу як суб`єкту господарювання, стороною відповідача не направлялося, оскільки наказ та направлення видані відповідачем за три дні до проведення планового заходу.
Позивач зазначила, що в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований по АДРЕСА_1 , пред`явлено лише одне направлення на проведення перевірки цього магазину, яке не відповідає вимогам закону. При цьому, до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) посадова особа відповідача не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю).
За твердженням позивача, проти перевірки свого товару не заперечувала, адже серед належного позивачу товару в переліку не було машин та устаткування (генераторів електричних, електрогенераторних установок). Матеріали перевірки складені відповідачем без участі позивача і відразу після складання зазначених актів перевірки характеристик продукції та направлені на поштову адресу позивача засобами поштового зв`язку.
Позивач вважає, що відповідачем під час винесення оскаржених постанов порушено один із основних принципів адміністративної процедури - гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 та від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
19.01.2026, під № 1906 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці видано накази від 22.08.2025 № 859/Ц-ЗК та 860/Ц-ЗК «Про проведення планової перевірки характеристик продукції».
Зазначені накази містять предмет перевірки, а також інформацію про найменування та адресу об`єктів, де розміщується продукція: магазин, АДРЕСА_1 ; магазин, АДРЕСА_1 . 
На підставі цих наказів, оформлені направлення на проведення перевірки від 22.08.2025 № Ц/3.1/27118-25 та № Ц/3.1/27119-25. Згідно цих направлень, начальнику відділу ринкового нагляду Коваленку Олексію Олександровичу та головному державному інспектору відділу ринкового нагляду Шендрик Юлії Іванівні доручено в період з 25.08.2025 по 28.08.2025 провести планові перевірки характеристик продукції:
- засобів індивідуального захисту рук (захисні рукавиці; захисні рукавички; рукавиці і рукавички, які захищають від механічних ушкоджень; хімічних речовин; холоду і знижених температур; спеки і теплових випромінювань), в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 771, за місцем розміщення продукції: магазин, АДРЕСА_2;
- машин та устаткування (зокрема, генераторів електричних, електрогенераторних установок) в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 62, за місцем розміщення продукції: магазин, АДРЕСА_3.
На підставі наведених наказів та направлень, головним державним інспектором відділу ринкового нагляду Шендрик Юлією Іванівною здійснено виїзд для проведення перевірки. 
За результатами проведеної перевірки, складено акти перевірки характеристик продукції від 27.08.2025 № Ц/ЧК/234/РН/308 та № Ц/ЧК/235/РН/308, в яких зазначено, що після вручення та ознайомлення з направленнями та службовим посвідченням ОСОБА_1 не допустила до проведення перевірки характеристик нехарчової продукції інспектора Шендрик Ю.І.
За результатами розгляду справи про накладення штрафу, на ФОП ОСОБА_1 , заступником начальника ЦМУ Держпраці Андрієм Тименком винесено постанови про накладення штрафу від 11 вересня 2025 року № Ц/ЧК/235/РН/308/ПТ/ПС та від 11 вересня 2025 року № Ц/ЧК/234/РН/308/ПТ/ПС, якими до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафів за кожне порушення у розмірі 10000 (десяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170000,00 гривень (сто сімдесят тисяч гривень нуль копійок). Зазначену постанову направлено позивачу через відділення поштового зв`язку № 60 від 12.09.2025, про що здійснено відповідні записи в постановах.
Позивач не погоджується з правомірністю накладення штрафів, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:
- позивачу пред`явлено лише направлення на проведення перевірки за місцем розміщення продукції: магазин, АДРЕСА_1 . Доказів ознайомлення позивача з направленням на проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач не надав. Натомість, позивач заперечує факт ознайомлення із вказаним направленням, що свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 . За відсутності підстав для проведення перевірки, складений за її результатами акт №Ц/ЧК/235/РН/308 від 27.08.2025 не є носієм доказової інформації про вчинені позивачем порушення вимог закону, тому на підставі нього не може бути застосовано до позивача адміністративно-господарські санкції;
- позивач фактично не заперечувала проти проведення перевірки, натомість, заперечувала факт продажу генератора, який за її твердженням використовувався для забезпечення магазину електроенергією під час вимкнення світла, а не для продажу. На переконання суду, в такому випадку посадова особа відповідача повинна була встановити факт введення продукції в обіг, а не документувати недопуск до проведення перевірки;
- до позивача застосовано відповідальність за створення перешкод у проведенні перевірки, однак позивач не заперечувала щодо проведення перевірки, що підтверджується відомостями, які викладені в довідці Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 24.09.2025. При цьому, в актах перевірки від 27.08.2025 №Ц/ЧК/234/РН/308 та № Ц/ЧК/235/РН/308 відсутні посилання на докази, якими підтверджено недопуск позивачем інспектора Шендрик Ю.І. до перевірки. Підписи осіб у графі «інші особи, які брали участь у перевірці», які можуть підтвердити факт недопуску до проведення перевірки - відсутні. За відсутності свідків події, одного лише твердження інспектора відповідача про недопуск до проведення перевірки, не достатньо для засвідчення такого факту;
- відповідач не надав до суду доказів інформування позивача про його права та обов`язки, в тому числі право бути заслуханим та право надавати документи. Отже, проведення розгляду справи без участі позивача є порушенням Закону № 2073-IX.
Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки: 
- процедурних порушень при проведенні перевірки та розгляді справи про порушення, з боку контролюючого органу допущено не було;
- дії позивача щодо недопущення до проведення перевірок з наведених мотивів перевіряючою було розцінено, як протиправні та безпідставні. Відмовою у допущенні до проведення перевірок було створено перешкоду посадовій особі Міжрегіонального управління у здійснені заходу державного ринкового нагляду;
- враховуючи факт відмови у взаємодії з перевіряючою, ненадання необхідних документів, відмови у сприянні проведенні перевірок, мав бути і правомірно був задокументований факт недопущення до обох перевірок;
- небажання позивача сприяти проведенню перевірки характеристик продукції з метою виявлення продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам, що є недопустимим.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735- VI) встановлені правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону №2735-VI, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів (ч. 1 та 2 ст. 10 Закону №2735-VI).
За нормами ст. 7 Закону №2735-VI, суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Положеннями ст. 15 Закону № 2735-VI, визначено права посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. 
Статтею 23 Закону № 2735-VI, передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 23-1 Закону № 2735-VI, передбачено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по-батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Відповідно до приписів ст. 24 Закону № 2735-VI, планові перевірки характеристик продукції здійснюються згідно із секторальними планами ринкового нагляду.
Згідно з нормами ч. 8 ст. 20 Закону № 2735-VI, секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Тож, відповідач, як територіальний орган Державної служби України з питань праці, є органом державного ринкового нагляду, який має повноваження, зокрема, на здійснення планових перевірок характеристик продукції: машин та устаткування (зокрема, генераторів електричних, електрогенераторних установок), в тому числі в суб`єктів господарювання, які здійснюють розповсюдження цієї продукції - в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 62, та засобів індивідуального захисту (зокрема, засоби індивідуального захисту рук (захисні рукавиці; захисні рукавички; рукавиці і рукавички, які захищають від механічних ушкоджень; хімічних речовин; холоду і знижених температур; спеки і теплових випромінювань) - в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 771.
Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI, до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі, зокрема, створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Створення суб`єктом господарювання перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, становить склад правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини 4 статті 44 Закону, за яке передбачається відповідальність у вигляді накладення штрафу у встановленому цим Законом розмірі.
Згідно з частиною 4 ст. 23-1 Закону № 2735-VI, направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки. Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
Водночас, під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було встановлено таа досліджено, що всупереч наведених законодавчих приписів, позивачу пред`явлено лише направлення на проведення перевірки за місцем розміщення продукції: магазин, АДРЕСА_1 . Доказів ознайомлення позивача з направленням на проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач не надав. 
Натомість, позивач заперечує факт ознайомлення із вказаним направленням, що свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_2 . 
Також, досліджуючи фактичний недопуск позивачем інспектора Шендрик Ю.І. до проведення перевірки, слід врахувати, що під час проведення перевірки 25.08.2025 в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2 викликано працівників Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області.
Згідно відомостей, які містяться в довідці від 24.09.2025, затвердженій начальником Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковником поліції О.Міщенком, на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , який представився чоловіком ФОП ОСОБА_1 , про те, що інспектор держпраці Шендрик Ю.І. з двома іншими невідомими особами вимагають від нього та його дружини надати для перевірки його особистий генератор, що розміщений в тамбурі магазину, вимагають написати пояснення, що генератор продається, як товар та шантажують їх проведенням також перевірки магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» в разі відмови виконати їхні вимоги.
В довідці від 24.09.2025 також зазначено, що під час перевірки відібрано заяву та опитано ОСОБА_3 та встановлено присутність посадової особи державної служби з питань праці Шендрик Ю.І. , яка пояснила, що прибула близько 17.00 год. для проведення перевірки електро-генеруючих пристроїв в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 . ФОП ОСОБА_1 , відмовилась надавати письмові пояснення та в усній формі пояснила, що не заперечує щодо перевірки, проте генератор, який хочуть перевірити є особистою власністю її чоловіка ФОП ОСОБА_3 та використовується ним для забезпечення магазину електроенергією на випадок відсутності електропостачання. Генератор не продається та знаходиться не в магазині, а в тамбурі магазину.
При огляді генератора встановлено, що він розміщений тамбурі магазину та має ознаки вживаного, а також заправлений на 100% паливом та мастилом.
Тож, як обґрунтовано виснував суд першої інстанції та не спростовано стороною відповідача, позивач фактично не заперечувала проти проведення перевірки, натомість заперечувала факт продажу генератора, який за її твердженням використовувався для забезпечення магазину електроенергією під час вимкнення світла, а не для продажу. 
За цих обставин, колегія суддів вважає, що посадова особа відповідача повинна була встановити факт введення продукції в обіг, а не документувати недопуск до проведення перевірки.
Проте, до позивача застосовано відповідальність за створення перешкод у проведенні перевірки, однак позивач не заперечувала щодо проведення перевірки, що підтверджується відомостями, які викладені в довідці Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 24.09.2025. 
При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, в актах перевірки відсутні посилання на докази, якими підтверджено недопуск позивачем інспектора Шендрик Ю.І. до перевірки. Підписи осіб у графі «інші особи, які брали участь у перевірці», які можуть підтвердити факт недопуску до проведення перевірки - відсутні. 
За відсутності свідків події, одного лише твердження інспектора відповідача про недопуск до проведення перевірки, не достатньо для засвідчення такого факту.
Також, колегією суддів береться до уваги й те, що відповідач не надав до суду доказів інформування позивача про його права та обов`язки, в тому числі право бути заслуханим та право надавати документи. 
Отже, проведення розгляду справи без участі позивача, є порушенням вищенаведених вимог Закону № 2073-IX. При цьому, посилання відповідача на здійснення заходів щодо інформування позивача, не є прийнятними, оскільки на дату винесення оскаржених постанов, листи відповідача від 29.08.2025 № Ц/3.1/27809-25 та № Ц/3.1/27810-25, в яких викладено інформацію про права та обов`язки учасника адміністративного провадження, не вручені позивачу та перебували у відділенні поштового зв`язку м. Звенигородка, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 0601187210430.
За наслідком розгляду даного спору, доказів свідомих та цілеспрямованих дій позивачем, з метою створення перешкод для проведення перевірки відповідач не надав, допустив порушення процедури допуску до проведення перевірки та розгляду справи, тому до позивача неправомірно застосовано штрафні санкції за створення перешкод у проведенні перевірки, що є підставою для скасування оскаржених постанов та задоволення позовних вимог у повному обсязі.
При цьому, стороною відповідача ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не зазначається про обставини відмови у допущенні до проведення перевірки, як і про те, які ж конкретно перешкоди посадовій особі у здійсненні заходу державного ринкового нагляду було вчинено з боку позивача.
Також, відповідач зазначаючи про те, що посадовою особою було встановлено факт розміщення продукції, яка підлягає перевірці, фактично підтверджує, що перевірка проходила без будь-яких перешкод з боку позивача, а посадова особа Міжрегіонального управління у здійсненні заходу державного ринкового нагляду вчиняла всі дії, які вважала за потрібне зробити.
Натомість, стороною відповідача, на спростування позовних вимог та на доведення правомірності його дій і оскаржуваних постанов, не було надано належних і допустимих доказів, зокрема, пояснень свідків, аудіо відео матеріалів чи письмових доказів.
Тож, висновки суду першої інстанції по суті спору є цілком обґрунтованими та правильними.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Я.М. Василенко