ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2-а/381/76/26
381/3630/26 
Рішення
Іменем України

15 липня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруги А.С., розглянувши у відкритому судового засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Фастів Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чернецький Володимир Іванович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

09 червня 2026 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чернецький Володимир Іванович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. 
Зі змісту заявлених позовних вимог слідує, що позивач оскаржує правомірність винесення постанови № 116/1/26 про закриття адміністративного провадження, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 .
Позивач стверджує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, пов`язаного із неявкою за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, однак, справу закрито не за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а без конкретизації підстави для закриття, із здійсненим загальним посиланням на приписи статті 247 КУпАП. 
Тому, позивач просив скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.
Справа передана на розгляд головуючого судді Самухи В.О.
16 червня 2026 року головуючим суддею постановлено ухвалу про залишення позовну без руху та надано строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків, що стали підставою для залишення позову без руху, Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2026 року зазначена вище адміністративна справа призначена до розгляду.
03 липня 2026 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву.
Зі змісту відзиву слідує, що представники відповідача стверджують про законність оскаржуваної постанови, прийняття її згідно з пунктом 10 частини 1 статті 247 КУпАП та відсутності правових та фактичних підстав для скасування постанови із закриттям провадження у справі саме на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
07 липня 2026 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла відповідь на відзив, в якій додатково викладені аргументи щодо незаконності оскаржуваної постанови, відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення та недопустимості такого доказу, як протокол у справі про адміністративне правопорушення. Окремо акцентовано увагу на порушеннях процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні приймали участь позивач та його представник, які підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач заперечував обставини щодо вручення йому повісток та його інформування про необхідність явки до відповідного структурного підрозділу ТЦК та СП. Зазначив, що з 18 травня 2026 року прийнятий на військову службу. 
Представник позивача звернув увагу суду, що в протоколі не зазначено, коли вчинено правопорушення, а в оскаржуваній постанові не вказаний пункт частини 1 статті 247 КУпАП, згідно з яким було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Представники відповідача не з`явились, були повідомлені належним чином про час і дату проведення судового засідання. У відзиві на позов просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності. В силу приписів статті 205 КАС України, неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду справи. 
Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення. У відповідності до приписів статті 227 КАС України, ухвалення та проголошення судового рішення було відкладеним до 15 липня 2026 року до 15 години 00 хвилин.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Так, судом встановлено, що 06 квітня 2026 року відносно позивача складено протокол № 485/2026 про адміністративне правопорушення. В описовій частині протоколу вказано, що 06 квітня 2026 року об 11 годині 30 хвилин під час перевірки ОСОБА_1 виявлено порушення правил військового обліку, а саме не прибуття за повісткою.
Позивач не погодився із відповідними твердженнями та надав письмові пояснення щодо не отримання ним повісток. 
22 травня 2026 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесена постанова № 116/1/26 про закриття адміністративного провадження. У постанові зазначено, що перевіркою встановлено, що громадянин ОСОБА_1 вчасно оновлював дані, перевірений по системі «Оберіг» та був призваним на військову службу. З посиланням на приписи статті 235, 247 КУпАП вказано про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності та зазначено, що справа підлягає закриттю. 
Суд констатує, що конкретний пункт частини 1 статті 247 КУпАП України у зазначеній вище постанові № 116/1/26, як підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не зазначений.
При цьому, у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що провадження було закритим за пунктом 10 частини 1 статті 247 КУпАП України. 
Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що правовідносини сторін регулюються наступними правовими нормами.
Так, згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та остаточне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з наданням ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушеного з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначає Конституцію цією законами України; 2) з використанням повторення з наданням, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх основних, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Стаття 6 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справ керується принципом верховенства прав, відповідно до якої окремої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та актуальністю змісту і спрямованості діяльності держави.
Далі, згідно прописів частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони добросовісно, розсудливо, пропорційно.
З огляду на приписи частини 2 статті 77 КАС України, доведення обставин щодо правомірності оскаржуваних дій та рішень покладено на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, відтак, процесуальний обов`язок надання доказів щодо правомірності своїх дій та дотримання передбачених законодавством процедур теж покладається на відповідача.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення є протиправність діяння та вина особи, що його вчинила.
Згідно приписів частини 3 статті 210-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Диспозиція цієї норми є відсильною та передбачає можливість притягнення до відповідальності за порушення необмеженого переліку профільних законодавчих норм, як законів, так і підзаконних нормативно-правових актів. В даному випадку термін «законодавство», на думку суду, повинен вживатися у значенні, наведеному в рішенні КСУ від 09 липня 1998 року по справі № 17/81-97 (справа про тлумачення терміну «законодавство»).
Далі, використаний в статті 210-1 КУпАП термін «порушення», на думку суду, включає як активну протиправну поведінку, так і бездіяльність, тобто утримання від виконання обов`язкових дій, що характеризується протиправністю.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом п. 1 частини 1 ст. 247 КУпАП, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
В частині 1 статті 247 КУпАП наведений перелік підстав, за яких провадження у справі не може бути відкритим, а відкрите провадження підлягає закриттю. В силу приписів пункту 1 частини 1 цієї статті, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно приписів пункту 10 частини 1 цієї статті, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку проходженням військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Зазначені вище підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є взаємовиключними, зокрема, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП – реабілітуюча, передбачена пунктом 10 частини 1 статті 247 КУпАП – ні, і передбачає необхідність встановлення події та складу адміністративного правопорушення діях особи. 
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на наведене, в силу приписів статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо того, чи  було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Далі, в силу приписів пунктів 1-4 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням встановлених обставин справи та норм, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова в супереч приписам статті 280 КУпАП не містить висновків щодо того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
В оскаржуваній постанові містяться висновки про необхідність закриття провадження у справі, однак не зазначено того, з яких підстав, і чи є ці підстави реабілітуючими чи не реабілітуючими.
Наведені у відзиві та позовну заяву посилання на підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не можуть виправити дефекти оскаржуваної постанови та підтвердити мотиви і підстави для закриття провадження у справі, якими керувалася службова особа під час прийняття оскаржуваної постанови.
Тому, оскаржувана постанова суперечить вимогам статті 280 КУпАП та підлягає скасуванню.
За відсутності належного обґрунтування оскаржуваної постанови, обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи в інкримінованому діянні не встановлені, і суд не може підміняти собою орган чи посадову особу, до дискреційних повноважень яких віднесений розгляд справи про адміністративне правопорушення і, відповідно, самостійно робити висновки щодо наявності чи відсутності обставин, які в силу приписів статті 280 КУпАП повинні бути встановленими саме цим органом чи службовою особою. В цьому випадку суд лише перевіряє правильність і повному встановлення цих обставин та правильність надання їм правової оцінки.
З урахування наведеного, суд вважає, що після скасування оскаржуваної постанови, справа про адміністративне правопорушення підлягає направленню на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до приписів пункту 2 частини 3 статті 286 КАС України, а під час нового розгляду повинні бути виконані вимоги статті 280 КУпАП щодо встановлення обставин того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та подальшого зазначення конкретного пункту частини 1 статті 247 КУпАП, якщо під час нового розгляду будуть встановлені підстави для закриття провадження у справі.
Далі, згідно зі статтею 246 частиною 5 пунктом 2 КАС України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, існують підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених позивачем витрат зі сплати судового збору. 
Керуючись статті 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. статті 255, 265, 258, 288, 289 КУпАП, статті 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України,-

Ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Чернецький Володимир Іванович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати Постанову від 22 травня 2026 року № 116/1/26 про закриття адміністративного провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 665,60 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Самуха В.О.