ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4364/26-а    

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали позову ТзОВ "Компанія Менатеп" до Верховного Суду, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
ТзОВ "Компанія Менатеп"(далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Верховного Суду (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Верховного Суду, що полягає у не розсекречуванні рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2023 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2025 року у справі 9901/132/2;
- зобов`язати Відповідача здійснити розгляд пропозиції про розсекречування носія інформації від 28.03.2025 року по суті з урахуванням вимог Закону України «Про державну таємницю»;
- судові витрати у справі покласти на відповідача.
Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:
- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Приписами частини 1 та частини 2 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Під строком звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.
Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
З аналізу вказаних норм вбачається, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочинається саме з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав.
Звертаючись до суду позивач зазначив, що за результатами чергового його звернення, Верховний Суд звернувся до Служби безпеки України (вих. ВС № 101/ВС-60ДСК від 04.04.2025) з проханням розсекретити відповідні рішення або надати можливість вилучити секретну інформацію для доступу заявника. При цьому, Верховний Суд зобов`язався додатково повідомити заявника про результати розгляду СБУ такої пропозиції про розсекречування.
Разом з тим, наголошував на тому, що йому не надходило жодної відповіді стосовно даного питання, тому останнім повторно скеровано чергове звернення від 09.09.2025 року. 
Водночас, листом № 102/ВС-187 від 12.09.2025 року у відповідь на вищевказане звернення, Верховний Суд надав інформацію про те, що Служба безпеки України, у відповідь на звернення Верховного Суду, у листі № 14/4-6091дск від 07.05.2025 (містить гриф «Для службового користування) повідомила про те, що Верховний Суд вправі визначити та вилучити інформацію, що містить секретні відомості, зазначену у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та постанові Великої Палати Верховного Суду.
Крім того, позивач повторно надав запит від 13.12.2025р. щодо стану опрацювання первинної пропозиції про розсекречування. У відповідь на зазначений запит, Верховний Суд у листі № 102/ВС-249нт від 26.12.2025 року повідомив про те, що голові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та секретарю Великої Палати Верховного Суду доручено вжити заходів щодо організації підготовки, з урахуванням вимог законодавства з охорони державної таємниці, відповідних витягів з рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2023 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2025 в адміністративній справі N 9901/132/21, виключивши ті частини, які в актах експертизи цих матеріальних носіїв секретної інформації, визначені як такі, що містять відомості, що становлять державну таємницю».
22.01.2026 року позивачем також скеровано звернення, в якому останній просив повідомити, у які строки буде виконано доручення вих . ВС N101/ ВС -258 ДСК від 26.12.2025. 
12.02.2026 року Верховний Суд листом № 115/ВС-26нт фактично відмовив у наданні витягів, пославшись на відсутність у процесуальному законодавстві такого виду документа, запропонувавши ознайомлення з матеріалами справи № 9901/132/21 у спеціальному порядку.
Отже, предметом даного спору є бездіяльність Верховного Суду, яка полягає у невиконанні доручення щодо підготовки та надання ТОВ «Компанія «Менатеп» витягів із рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2023 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2025 року у справі № 9901/132/21 із виключенням відомостей, що становлять державну таємницю.
З огляду на наведе вище, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки початок оскаржуваної бездіяльності Верховного Суду пов`язується з моментом первинного звернення позивача щодо розсекречування та надання доступу до судових рішень.
Подальші звернення позивача, зокрема від 13.12.2025 року та 22.01.2026 року, а також листування з Верховним Судом не змінюють моменту, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Разом з тим, подальші звернення, як досудовий спосіб врегулювання спірних правовідносин мають оцінюватись судом як можлива триваюча бездіяльність. 
З урахуванням викладеного суд вважає, що в даних правовідносинах позивач очевидно припустився пропуску строку звернення до суду оскаржуючи бездіяльність відповідача. При цьому, позивач всупереч вказаних вище норм та обставин справи, не надав до суду обґрунтованої заяви з відповідними доказами про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленими статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:
- заяви про поновлення строку звернення до суду з відповідними обґрунтуваннями (за наявності) щодо поважності причин пропуску цього строку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків. 
На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:
1. Позовну заяву ТзОВ "Компанія Менатеп" до Верховного Суду, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії- залишити без руху.
2. Встановити позивачеві строк звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
3. Копію ухвали направити учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Боднарюк