| 1 | Справа № 335/8892/26  3/335/1688/2026

ПОСТАНОВА
про закриття провадження

31 серпня 2026 року суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Соболєва І.П., за участю захисника Горошка М. С. адвоката Бєлки А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
06.07.2025 о 21:50 год. в м. Запоріжжі, на перехресті вулиць Перемоги та М. Гончаренка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «БМВ 335і», д.н. НОМЕР_2 , під час виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, також не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi і-MiEV», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, травмовані пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та водій ОСОБА_2 . 
Власними діями ОСОБА_1 порушив вимог п. 12.3 ПДР України.
Адвокат Бєлка А.В. 27.08.2026 подав клопотання про закриття провадження в справі, яке мотивовано таким. Від події ДТП минуло один рік та два місяці, тому сплили строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП. Протокол складено за формою, яка не передбачена ні Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, ні наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, ні Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постановою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2025 року в справі №335/8921/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 – адвоката Рощина В. С. про призначення комплексної судової інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи. Висновок експертного дослідження від 21.11.2025 №КЕД-19/108-25/24446 є недопустимим та неналежним доказом у розгляді питання, щодо адміністративного правопорушення та встановлення обставин ДТП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, але за участі його захисника. У заяві також зазначає про свою невинуватість та просить закрити провадження в справі.
В судовому засіданні адвокат Бєлка А.В. наполягає на задоволенні клопотання на підставах, викладених в ньому.
Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встанови таке.
06.07.2025 відбулася ДТП на перехресті вул. Перемоги та вул. Михайла Гончаренка, за участю транспортного засобу BMW 3351, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу MITSUBISHI I-MIEV, номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті зіткнення вказаних транспортних засобів, травми отримав водій ОСОБА_2 та пасажири автомобіля BMW 3351, номерний знак НОМЕР_2 : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відомості про вказану ДТП 07.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025082050001316, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.
27.08.2025 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025082050001316 від 07.07.2025 за фактом ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю в діях водіїв складу кримінального правопорушення передбаченого статтею 286 КК України. 
Матеріали ДТП разом з копією про закриття кримінального провадження направлено до управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції для притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Постановою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2025 року в справі №335/8921/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.01.2026 постанова судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2025 залишена без змін. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив: «Дослідивши та проаналізувавши всі докази у їх сукупності, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 в порушенні вимог п.п.10.1, 16.11 ПДР, що перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та її наслідками».
Про правильність такого твердження додатково вказує зміст долученого стороною захисту висновку експертного дослідження №КЕД-19/108-25/24446 від 21.11.2025, що проведено за заявою ОСОБА_2 .
Зокрема, зі змісту абз.1 п.6, абз.2 п.5 заключної частини висновку експертного дослідження об`єктивно вбачається, що у цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» та п.п.10.1, 16.11 ПДР, що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією ДТП. У цій дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти ДТП для водія ОСОБА_2 виконанням вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» та п.п.10.1, 16.11 ПДР.
Апеляційний суд зазначив, що аргументи сторони захисту про наявність в діях потерпілого ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху за жодних обставин не впливають на прийняття рішення в рамках даного провадження, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, в оскаржуваному судовому рішенні суддею зазначено, що пояснення водія ОСОБА_2 , що ДТП сталося у зв`язку із перевищенням швидкості ОСОБА_1 , який рухався незмінно лівою смугою головною дорогою, з урахуванням власних пояснень ОСОБА_2 щодо виїзду ним з другорядної дороги одразу ж у крайню ліву смугу, при наявності вільних двох смуг руху є нелогічними, оскільки, як би водій ОСОБА_2 здійснив виїзд на вул. Перемоги в попутному напрямку водія ОСОБА_1 в крайню праву або середню смуги руху, він би не створив небезпеки для руху водію ОСОБА_1 та ДТП не відбулось би.
Таким чином, доводи сторони захисту про те, що ДТП сталося лише у зв`язку із перевищенням швидкості водієм ОСОБА_1 , були предметом перевірки суду першої інстанції та оцінені суддею критично, так як вони не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи і спростовуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності, а наявність порушень ПДР в діях водія ОСОБА_2 є очевидною.
З чим і погодився й апеляційний суд та зауважив таке.
Як встановлено з матеріалів справи, дорожня обстановка на вказаній нерегульованій ділянці дороги, де відбулась ДТП, визначається наявністю дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» у напрямку руху водія ОСОБА_2 та знаку 2.3 «Головна дорога» у напрямку руху водія ОСОБА_1 . 
Дефініція «дати дорогу» у розумінні чинних ПДР означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.
Таким чином, враховуючи встановлені дорожні знаки, на вказаному нерегульованому перехресті правом першочергового проїзду був наділений водій ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі. Така перевага у русі для водія ОСОБА_1 кореспондується із покладенням на водія ОСОБА_2 обов`язку дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, зокрема й автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1 . 
При цьому обставини дотримання/недотримання вимог швидкісного режиму ОСОБА_1 , транспортний засіб під керуванням здійснював рух по головній дорозі, жодним чином не звільняли водія ОСОБА_2 , який рухався на транспортному засобі по другорядній дорозі, від обов`язку впевнився в безпеці маневру перед початком руху, враховуючи дорожню обстановку, що склалася, а також від обов`язку надати перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.
У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах».
Згідно з висновком експертного дослідження № КЕД-19/108-25/24446 від 21.11.2025 виконаного експертами Запорізького науково-дослідного експертно- криміналістичного центу МВС України на підставі заяви ОСОБА_2 : 
1. З урахуванням наданого файлу з назвою ReG_1_ch2_20250706212305_ 20250706220725.mp4»», що містить відеозапис, який міститься на наданому диску для лазерних систем зчитування: «МуМЕОІА» з написами: «MFP604BL09232734 5В», швидкість руху автомобіля, іменованого як: BMW-335і, знаходиться в інтервалі від 157,32 км/год до 167,05 км/год.
2. Швидкість руху автомобіля BMW-335і, визначена з урахуванням сліду юзу правого переднього колеса, становить не менш 159,7…162,1 км/год.
3. Віддаленя автомобіля BMW-335і від місця зіткнення в момент відновлення руху автомобіля Mitsubishi I-MIEV становить 218,5... 278,4 м.
4. У дій дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») за п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2, 12.3,12.9б Правил дорожнього руху.
5. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом своєчасного застосування заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу навіть при обраній швидкості руху.
У цій дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_2 визначалась виконанням вимог дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та пі, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху.
6. У цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки») та п, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією пригоди.
У цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до вимог п. 12.3,12.4,12.96 Правил дорожнього руху, а невідповідність до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху у діях водія ОСОБА_1 з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією пригоди.
Оцінити дії водія ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху не надається можливим через відсутність конкретного значення видимості у напрямку його руху. 
За заявою ОСОБА_2 від 20.05.2026 інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції 08.08.2026 складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 06.07.2025 о 21:50 год. в м. Запоріжжі, на перехресті вулиць Перемоги та М. Гончаренка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «БМВ 335і», д.н. НОМЕР_2 , під час виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, також не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi і-MiEV», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, травмовані пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та водій ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимог п. 12.3 ПДР України.
Надаючи оцінку висновкам експертного дослідження № КЕД-19/108-25/24446 від 21.11.2025, висновки якого на день розгляду даної справи нічим не спростовані, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 24 КУпАП підтверджується такими доказами: схемою ДТП, фототаблицею пошкоджень автомобілів, протоколом огляду місця ДТП.
Відповідно до п.12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Щодо доводів захисника про те, що від події ДТП минуло один рік та два місяці, тому сплили строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП. Форма протоколу не відповідає формі, яка передбачена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, ст.ст. 254, 256 КУпАП. Судом ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні даної ДТП, суд відмовив у призначенні комплексної судової інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи. Висновок експертного дослідження є недопустимим та неналежним доказом, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 11 ст. 38 КпАП України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Тому строк накладення адміністративного стягнення починався не з дати події ДТП, а з дня закриття кримінального провадження.
Пунктом 1 Розділу І Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, на яку послався адвокат, передбачено, що 1.Ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі – органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
Оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено іншою Інструкцією, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, пунктом 1 Розділу ІІ якої передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. 
За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2026 був складений відповідно до цих вимог та роздрукований за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні для розгляду справи відомості. 
Визнання судом ОСОБА_2 винним у даній ДТП не свідчить про невинуватість іншого учасника ДТП. При чому суди першої та апеляційної інстанції вказали, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 питання винуватості або невинуватості ОСОБА_1 не досліджувалося, оскільки розгляд проводився лише стосовно ОСОБА_2 та в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення. Стосовно ОСОБА_5 протокол не складався.
Твердження адвоката про те, що висновок експертного дослідження № КЕД-19/108-25/24446 від 21.11.2025 є недопустимим та неналежним доказом нічим не підтверджений. На спростування або підтвердження того, клопотання про призначення відповідної експертизи ані ОСОБА_1 , ані його адвокат не заявляли.
Вищенаведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності вони підтверджують обставини, встановлені судом. 
Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Враховуючи те, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив 27.11.2025, то провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.36, 38, 124, 268, 283, 284 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Учасниками, які не брали участь у судовому засідання, постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 

Суддя І. П. Соболєва