Київський районний суд м. Полтави 
Справа № 552/2608/26 
Провадження № 2/552/2235/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
і м е н е м у к р а ї н и

21.08.2026  Київський районний суд м. Полтави в складі: 
головуючого судді Яковенко Н.Л.,
секретаря судового засідання Руденької А.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/2608/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 30.03.2026 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 07.11.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 6486462, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2000 грн строком на 365 днів зі сплатою відсотків. 
Також 07.11.2025 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 6486462-869289 до договору позики № 6486462, сторони збільшили суму позики на 5000 грн, сума наданого кредиту склала 7000 грн. 
Позивач вказував, що відповідач зобов`язання з повернення коштів не виконав, заборгованість складає 26596,50 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4389 грн заборгованість по процентам, 1207,50 грн комісія, 14000 грн неустойка. 
В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 6486462 в розмірі 26596,50 грн. 
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав. 
Представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі. 
Відповідач в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, з клопотаннями до суду не звертався. 
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 07.11.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 6486462, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 2000 грн строком на 365 днів зі сплатою відсотків. 
Також 07.11.2025 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 6486462-869289 до договору позики № 6486462, сторони збільшили суму позики на 5000 грн, сума наданого кредиту склала 7000 грн. 
У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
З матеріалів справи вбачається, що зазначені договори позики укладені в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. 
При цьому, на виконання приписів ч.1ст.638 ЦК України сторони у вказаних договорах досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Встановлено, що отримавши грошові кошти згідно з укладеними кредитними договорами, відповідач умови договорів в частині повернення коштів не виконала, кредитні кошти не повертала. 
Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами кредитного договору виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача про стягнення боргу за договорами заявлені обґрунтовано. 
Вирішуючи питання про розмір заборгованості за договором суд враховує наступне. 
З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. 
У п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 14000 грн суми пені/неустойки задоволенню не підлягають. 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що: "згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
В укладеному між сторонами по даній справі в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які встановлена комісія. 
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними.
З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення комісії також не підлягають задоволенню. 
Суд приходить до висновку, що за кредитним договором № 6486462 підлягає стягненню заборгованість в розмірі 13389 грн, що складається з тіла кредиту 7000 грн та відсотків 4389 грн.
В решті позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
З цих підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн та на правову допомогу в сумі 4500 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму заборгованості за кредитним договором № 6486462 від 07.11.2025 в розмірі 13389 грн, понесені судові витрати в розмірі 1340,28 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2265,30 грн., всього стягнути 16994 грн 58 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», місцезнаходження 01010, м. Київ, площа Арсенальна, 1Б, код ЄДРПОУ 39861924.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 21.08.2026. 

Головуючий суддя  Н.Л.Яковенко