Справа № 183/10791/26
№ 3/183/3066/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2026 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 , стосовно:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, військовослужбовця, водія-електрика-моториста групи програмного забезпечення роти мобільного зв`язку радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 10 ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за таких обставин: 09 серпня 2026 року о 21:45, військовослужбовець, який перебуває на посаді водія-електрика-моториста групи програмного забезпечення роти мобільного зв`язку радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на території тимчасового розташування радіорелейного батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , був виявлений в процесі розпивання алкогольних напоїв на території військової частини в умовах особливого періоду.
З метою обстеження на стан алкогольного сп`яніння, 09.08.2026 о 22:30 солдата ОСОБА_1 було доставлено до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було проведено токсикологічне дослідження на стан алкогольного сп`яніння від 09.08.2026 року № 00985 приладом Алкофор 507, серійний номер: IUMB80031. За результатами тесту на алкоголь показник алкогольного сп`яніння, склав 0,00 %. Токсикологічне дослідження було проведено у присутності свідків: заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу-начальника відділення психологічної підтримки персоналу підполковника ОСОБА_2 , тазаступника командира радіорелейної роти з психологічної підтримки персоналу радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 .
В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справ. Разом із тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи в його відсутність. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .
Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статями 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Судом безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2025 № 83; копія військового квитка ОСОБА_1 ; рапорт заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу-начальника відділення психологічної підтримки персоналу підполковника ОСОБА_2 від 10.08.2026; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення заступника командира радіорелейної роти з психологічної підтримки персоналу радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 ; фототаблиці.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з огляду на таке.
Склад правопорушення – це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону правопорушення.
Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень самого ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи, 09.08.2026 о 21.30 підполковник ОСОБА_2 виявив спиртні напої та провів виховну роботу з приводу вживання алкогольних напоїв на території в/ч. Однак, 09.08.2026 він спиртні напої не вживав.
На підтвердження пояснень ОСОБА_1 свідчить зокрема те, що в самому протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 09.08.2026 року о 22:30 солдата ОСОБА_1 було доставлено до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було проведено токсикологічне дослідження на стан алкогольного сп`яніння від 09.08.2026 року № 00985 приладом Алкофор 507, серійний номер: IUMB80031. За результатами тесту на алкоголь показник алкогольного сп`яніння, склав 0,00 %. Тобто за результатами огляду солдат ОСОБА_1 був абсолютно тверезим.
До того ж письмових пояснень заступника командира радіорелейної роти з психологічної підтримки персоналу радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 вбачається, що у солдата ОСОБА_1 та іншого військовослужбовця був намір вжити спиртні напої, які були зображені на фотографіях.
Суд зауважує, що факт вчинення правопорушення, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження викладених в протоколі обставин, а саме того, що 09 серпня 2026 року о 21:45 військовослужбовець, який перебуває на посаді водія-електрика-моториста групи програмного забезпечення роти мобільного зв`язку радіорелейного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на території тимчасового розташування радіорелейного батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , був виявлений в процесі розпивання алкогольних напоїв на території військової частини в умовах особливого періоду, вказані обставини повністю спростовуються як самим протоколом про адміністративне правопорушення так і долученими до нього доказами. Відповідальності за замах чи намір вчинити правопорушення не передбачено ані нормами ст. 172-20 КУпАП, ані КУпАП в цілому.
До того ж, будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Як наслідок, на переконання суду, відомості відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового засідання обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 172-20, 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в : 

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим – протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя           О.І. Гузоватий