Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

Справа №439/564/26
Провадження № 2/439/596/26

09 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області
у складі:
головуючого-судді: Петейчука Б.М.,
за участі: секретаря
судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.

Позивач звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 09.07.2025-100002003 від 09 липня 2025 року в розмірі 14 940 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, а також судові витрати по справі.

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що 09 липня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою підсистеми Особистого кабінету із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Кредитний договір № 09.07.2025-100002003. Відповідно до якого позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позики позикодавець виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте відповідач, який зобов`язався повернути кредитні кошти, не надав своєчасно позикодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням.
Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 14 940 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, яка складається з: 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок — заборгованість за тілом кредиту; 6 975 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок — заборгованість за процентами; 405 (чотириста п`ять) гривень 00 копійок — комісія, пов`язана з наданням кредиту; 810 (вісімсот десять) гривень 00 копійок — додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок — неустойка.
Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним кредитним договором.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
Провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано у встановлений законом строк подати відзив на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою реєстрації, відзиву на позов чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.
Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.
За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази.
Доказами у справі встановлено, що 09 липня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 09.07.2025-100002003 в електронній формі, за умовами якого позичальник отримала кошти в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Відповідно до п. 1. дата надання/видачі кредиту — 09/07/2025; п. 2. сума кредиту: 4 500 грн. 00 коп.; п. 3. строк, на який надається кредит — 217 днів з дати його надання; п. 4. дата повернення кредиту — 10.02.2026; п. 6 передбачає процентну ставку "Стандарт" — яка складає 1% за 1 (один) день користування; п. 8 передбачає комісію, пов`язану з наданням кредиту та становить 9% від суми кредиту; п. 9 передбачено комісія за обслуговування кредитної заборгованості — 405 грн. у кожному з 2 чергових періодів; п. 17 передбачає стягнення неустойки: 67 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний цифровий підпис, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується наданим кредитним договором та заявкою до нього.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальна сума боргу відповідача становить 14 940 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, яка складається з: 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок — заборгованість за тілом кредиту; 6 975 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок — заборгованість за відсотками; 405 (чотириста п`ять) гривень 00 копійок — комісія, пов`язана з наданням кредиту; 810 (вісімсот десять) гривень 00 копійок — додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок — неустойка.

Мотиви суду:

1. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за видачу кредиту.
За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Виходячи зі змісту статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 11 880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, з них: 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок — тіло кредиту, 6 975 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок — проценти та 405 (чотириста п`ять) гривень 00 копійок — комісія, пов`язана з наданням кредиту.
З огляду на зазначене, позовні вимоги ТзОВ «Споживчий Центр» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в розмірі 11 880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

2. Щодо стягнення додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Позивач просить стягнути додаткову комісію (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 810 (вісімсот десять) гривень 00 копійок.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом — витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги позикодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії позикодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої позикодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що відповідачу встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення найменування конкретної послуги, систематичності її надання.
Таким чином, оскільки вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а відповідно передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої позикодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема, інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, що суперечить вимогам частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.
Враховуючи те, що позикодавцем встановлено щомісячну комісію, як плату за послуги, в тому числі і які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору, укладеного між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, є нікчемними. Аналогічну правову позицію висловила у Постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 Велика Палата Верховного Суду. Таким чином, оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісією є нікчемними, у задоволенні вимоги про стягнення додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 810 (вісімсот десять) 
гривень 00 копійок слід відмовити.

3. Щодо стягнення неустойки.
Позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи, що договір було укладено 09 липня 2025 року і прострочення виконання зобов`язання мало місце в період дії воєнного стану в Україні, відповідач в силу імперативних вимог закону звільняється від обов`язку сплати неустойки. Тому в частині стягнення 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок неустойки позов задоволенню не підлягає.

4. Щодо розподілу судових витрат.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову становила 14 940 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок. Судом задоволено позовні вимоги в розмірі 11 880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, що складає 79,52 % від ціни позову. Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 117 (дві тисячі сто сімнадцять) гривень 14 копійок.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, —

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 09.07.2025-100002003 від 09 липня 2025 року у загальному розмірі 11 880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 117 (дві тисячі сто сімнадцять) гривень 14 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя         Б.М. Петейчук