| | Справа № 358/2032/25  Провадження № 3/358/64/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтями 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УСТАНОВИЛА: 

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 494140 від 26.10.2025, складеним поліцейським відділенням поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції Козенком О.В., 25.10.2025 о 23:20 годині в м. Богуславі по вул. Франка, буд. №10, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеорегістратор Motorola VB - 400 №844575, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 494210 від 26.10.2025, складеним поліцейським відділенням поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції Козенком О.В., 25.10.2025 о 23:20 годині в м. Богуславі по вул. Франка, буд. №10, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, перед поворотом ліворуч на вул. Миколаївська не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Eos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яке рухалося у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано, за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_1 , вини не визнав та пояснив, що за кермом під час ДТП перебувала його дружина, яка залишила місце події разом з донькою, оскільки донька під час ДТП зазнала тілесних ушкоджень, і тому дружина поїхала відразу з нею додому. Працівниками поліції без належного з`ясування всіх обставин було помилково складено два протоколи про адміністративні правопорушення на нього, оскільки він залишився перебувати поруч з автомобілем. На запитання головуючої відповів, що поліцію не викликав, патрульний автомобіль проїжджав поряд по вулиці. Також, відповів, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було. На запитання захисника відповів, що дружина має водійське посвідчення, та стаж керування транспортним засобом близько двох років.
Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Божок М.І. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на відсутність достатніх та об`єктивних доказів.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 27.01.2026, повідомила, що 25.10.2025 вона разом з чоловіком ОСОБА_3 , який перебував в автомобілі на задньому пасажирському сидінні і перебував в стані алкогольного сп`яніння, забравши доньку з роботи, де вона підробляє, поверталися додому. В цей час на перехресті вулиць Миколаївська та Франка вона побачила автомобіль, що їхав назустріч, і розраховувала, що встигне проскочити, однак не справилася з керуванням та відбулося зіткнення автомобілів, внаслідок, якого вона дуже злякалася. Її донька, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, вдарилася об лобове скло та зазнала тілесних ушкоджень, після чого вона відвезла доньку додому та надала їй допомогу, дала знеболююче та заспокійливе, а згодом повернулася до чоловіка на місце ДТП, який залишався на місці і мав залагодити ситуацію з іншим учасником ДТП. Оформлення ДПТ відбувалося за участю ОСОБА_1 , оскільки автомобіль належить саме йому. По прибутті нею на місце події працівниками поліції вже було складено на чоловіка протоколи про адміністративне правопорушення.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 16.02.2026, повідомила, що вона є знайомою ОСОБА_1  25.10.2025 їхавши на таксі вона побачила ДТП, що саме відбулася, зупинившись побачила, що з водійського місця вийшла дружина ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 , яка допомогла вийти з переднього пасажирського місця автомобіля дівчинці, яка травмувалася і мала закривавлене обличчя. В подальшому ОСОБА_5 повезла дівчинку додому, щоб надати їй допомогу, тоді як ОСОБА_6 залишився біля автомобіля. На запитання захисника відповіла, що була безпосереднім свідком ДТП. На уточнююче запитання захисника повідомила, що саме за кермом автомобіля «Volkswagen Passat» була ОСОБА_7 , на передньому пасажирському сидінні — її донька, а на задньому пасажирському сидінні — ОСОБА_8 , який вийшов з авто з правого боку. Також на запитання захисника вона відповіла, що перебувала на місці ДТП до приїзду працівників поліції, та на їх запитання повідомила, що водій автомобіля зараз повертається, оскільки повезла доньку додому, яка мала погане самопочуття. Згодом ОСОБА_5 повернулася на місце ДТП. Чому протоколи про адміністративне правопорушення було оформлено на ОСОБА_1 , їй невідомо, хоча вона повідомляла працівників поліції, що автомобілем керувала саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_3 , який залишився на місці події. 
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні 16.02.2026 повідомив, що 25.10.2025 в темну пору доби, часу не пам`ятає, їхав по м. Богуслав побачив на перехресті вулиць Франка - Миколаївська ДТП, яка трапилася в нього на очах, оскільки він їхав позаду автомобіля «Volkswagen Passat», за кермом якого перебувала жінка. В нього в автомобілі на передньому пасажирському сидінні була жінка на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ), яка теж була очевидцем події. На запитання захисника він відповів, що зупинився, щоб надати допомогу учасникам ДТП. При цьому, він бачив, що за керма автомобіля «Volkswagen Passat» вийшла жінка, також з іншого боку автомобіля вийшли дівчинка та чоловік. У відповідь на запитання захисника пояснив: часовий проміжок між зіткненням і виходом осіб з автомобіля був занадто коротким, щоб вони встигли помінятися місцями в салоні. Також, повідомив, що жінку, яка була за кермом, разом з дівчинкою, якій було погано, він підвіз до них додому.
Крім того, до матеріалів справи долучено нотаріально засвідчені додаткові письмові пояснення ОСОБА_11 від 12.04.2026. Так, ОСОБА_11 в додаткових поясненнях зазначив наступне: «26 жовтня 2025 року близько 23.40 год. я, керуючи автомобілем марки Volkswagen EOS д.н.з. НОМЕР_4 рухався по вул. Франка Івана м. Богуслав Київської області. Керуванню транспортним засобом мені нічого не заважало і стан мого здоров`я не погіршувався. Даним автомобілем я рухався вулицею, при цьому направлявся в напрямку автостанції м. Богуслав Київської області.
Доїжджаючи до перехрестя вулиць Франка Івана та вул. Миколаївська, я помітив як мені на зустріч рухався автомобіль марки Volkswagen Passat (В5) сірого кольору, який не надаючи мені переваги у русі з увімкненим покажчиком лівого повороту, став здійснювати маневр з перетину моєї смуги руху та проїзду на вулицю Миколаївська м. Богуслав Київської області. Помітивши небезпеку для свого руху я застосував екстрене гальмування, проте наші автомобілі зіткнулися, тобто стала дорожньо - транспортна пригода.
Вийшовши з салону автомобіля я помітив, що автомобіль марки Volkswagen Passat (В5) мав номерний знак НОМЕР_2 . З водійського сидіння до мене вийшла невідома жінка, невисокого зросту з чорним волоссям. Дана жінка відразу підійшла до передньої пасажирської дверки та допомогла з салону вийти невідомій мені молодій дівчині, яка від ДТП отримала забій голови, оскільки я помітив, що лобове скло з передньої пасажирської сторони мало пошкодження характерне для удару головою.
Крім того з заднього пасажирського сидіння вийшов чоловік, який наказав водію відвести молоду дівчину додому та надати їй медичну допомогу, що нею було і зроблено і водійка з дівчиною залишили місце ДТП.
Після того до мене підійшов вище згадуваний чоловік, який представившись ОСОБА_3 повідомив, що водійка являється його дружиною, а молода дівчина донькою. Також під час розмови ми оговори ДТП та домовились, що його родина компенсує мені всі витрати по ремонту автомобіля і ми узгодили не повідомляти про ДТП працівників поліції.
Через деякий час до місця ДТП під`їхали працівники поліції, які проїжджали повз та які стали оформляти вказану пригоду.
Також хочу зазначити, що на ОСОБА_3 було складено два протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, які очевидно не відповідали дійсності, так як ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а був лише його пасажиром. Матеріальних й моральних претензій по даному ДТП немає».
Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Згідно п. 1.3. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 2.3 (б) Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Згідно з пунктом 1.9 Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Положеннями абз. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у тому, що особа, яка керує транспортним засобом, має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже, відповідно до змісту диспозиції, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку, коли особа безпосередньо керує транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (або під впливом знижуючих увагу ліків), а так само у разі відмови такої особи від проходження встановленого огляду на стан сп`яніння або передачі керування іншій особі, яка перебуває у такому стані.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
У постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, звалення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання його за призначенням, тобто з метою керування ним.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.
Згідно з п. 6, 8 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Закон покладає на суд обов`язок з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.
На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень суду надано наступні докази:
- протокол серії ЕПР1 № 494210 від 26.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП;
- протокол серії ЕПР1 № 494140 від 26.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП;
- рапорт старшого інспектора чергового ВП №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області, капітана поліції Олександра Ступацького від 26.10.2025;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Миронівська ОБЛ від 26.10.2025, на огляд ОСОБА_1 ;
- схему місця дорожньо-транспортної пригоди з фотокартками, що сталася 25.10.2025 о 23:20 годині, що сталася в м. Богуславі по вул. Франка, буд. №10, якою підтверджується місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобіля, зазначено які саме виявлено механічні ушкодження;
-відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, що містяться на оптичному диску;
- письмові пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_11 від 26.10.2025.
Закон покладає на суд обов`язок з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено інкриміноване адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.
Так, із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, доданому до протоколу, встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.10.2026 за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки «Volkswagen Eos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .

Зазначеним відеозаписом зафіксовано, що на місці події  ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у спеціальному медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився, оскільки не керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

На запитання працівників поліції  ОСОБА_1 повідомив, що транспортним засобом керувала його дружина, яка однак після дорожньо-транспортної пригоди залишила місце події, забравши з собою доньку, яка постраждала в ДТП. Водночас  ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої до моменту дорожньо-транспортної пригоди.
Також згідно з нотаріально засвідченими додатковими письмовими поясненнями ОСОБА_11 від 12.04.2026, в момент ДТП керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , жінка з чорним волоссям. Чоловік з заднього сидіння наказав водійці відвезти дівчину додому та надати їй медичну допомогу, після чого обидві поїхали з місця ДТП.
Крім того, у судовому засіданні ці ж обставини підтверджено і показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .
Проаналізувавши вказані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що факт керування   ОСОБА_13  транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , наявними у справі доказами не підтверджується.
Відеоматеріали не відображають процесу руху транспортного засобу під керуванням зазначеної особи, не фіксують моменту початку або здійснення керування, а також не містять інших даних, які б у сукупності дозволяли достовірно встановити виконання ним функцій водія у розумінні правозастосовної практики та вимог законодавства.
Правові позиції Верховного Суду (постанова від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а) та п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 конкретизують зміст поняття «керування транспортним засобом» як виконання функцій водія під час руху транспортного засобу, незалежно від тривалості часу або відстані, що унеможливлює кваліфікацію поведінки як «керування» за відсутності об`єктивної фіксації руху транспортного засобу під контролем особи.
Норми статей 251–252 КУпАП визначають критерії оцінювання доказів: належність, допустимість, достовірність та достатність у сукупності. Відеозапис, відповідно до Інструкції МВС №1026 від 18.12.2018, є об`єктивним джерелом доказів і має підвищену доказову вагу, однак за відсутності фіксації факту керування не може сам по собі підтверджувати виконання особою функцій водія.
Отже, з урахуванням наведеного, досліджених судом матеріалів справи, а також наданих відеозаписів, суд приходить до висновку, що такі докази не містять об`єктивної та беззаперечної фіксації факту керування транспортним засобом  ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням наведеного, досліджених судом матеріалів справи, а також наданих відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до висновку, що такі докази не містять об`єктивної та беззаперечної фіксації факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у момент вчинення ДТП.

Відеоматеріали не відображають процесу руху транспортного засобу під керуванням зазначеної особи, не фіксують моменту початку або здійснення керування, а також не містять інших даних, які б у сукупності дозволяли достовірно встановити виконання ним функцій водія у розумінні правозастосовної практики та вимог законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується із встановленням факту причетності особи до дорожньо-транспортної пригоди саме як водія транспортного засобу, недоведеність факту керування виключає можливість наявності складу цього правопорушення.

Таким чином, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Недоведеність винуватості особи в силу вимог ст. 9 КУпАП свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення і, відповідно, складу правопорушення.

Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Суд, зберігаючи безсторонність, позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватися «згідно із законом».

У п. 44 рішення у справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд зазначив, що національні суди повинні забезпечувати дотримання як матеріальних, так і процесуальних норм.

У своїх рішеннях, у тому числі проти України, ЄСПЛ наголошує на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме орган, який виявив факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу правопорушення та винуватість особи.

Деталі обвинувачення мають істотне значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (рішення у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» (п. 146) ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, щоб суд не виходив із наперед сформованого припущення про винуватість особи, а всі сумніви тлумачив на її користь.

У рішенні «Гефген проти Німеччини» ЄСПЛ сформулював підхід щодо недопустимості використання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку (доктрина «плодів отруєного дерева»).

За таких обставин, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124, ч. 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у разі наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, суддя —

ПОСТАНОВИЛА: 

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя | К. І. Буравова