ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2879/24	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігороваї Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:
за позовом Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, в інтересах держави в особі 
позивача: Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, м. Підгородне, Дніпропетровська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД", м. Київ 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 74 102,91 грн. 

Представники:
від прокуратури: Шустова В.А., прокурор відділу;
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:
Слобожанська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить визнати недійсними додаткові угоди до договору № 57/21 про постачання природного газу від 28.12.2020, укладеному між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД", а саме: №3 від 19.01.2021; №4 від 20.01.2021; №5 від 08.02.2021, а також стягнути з відповідача надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 74 102,91 грн. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 31.07.2024 о 11:00 год.
У призначене підготовче судове засідання 31.07.2024 представники позивача та відповідача не з`явились.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 30.09.2024 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 10.09.2024 о 12:00 год.
09.09.2024 від Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" надійшли пояснення щодо підсудності спору.
У призначене підготовче судове засідання 10.09.2024 представники позивача та відповідача не з`явились.
У підготовчому судовому засіданні 10.09.2024 представником прокуратури зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2024 о 11:30 год.
Судове засідання, призначене на 01.10.2024, не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою у Дніпропетровській області.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2024 о 12:30 год.
У зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, загрозою ракетних ударів по всій території України, судове засідання по справі № 904/2879/24, призначене на 09.10.2024 о 13:30 год. не відбулось.
В умовах воєнного стану, введеного в Україні 24 лютого 2022 року Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022, суд повинен забезпечити безпеку учасників судового провадження та запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист і визначених законом процесуальних прав.
З огляду на зазначене, суд вирішив призначити судове засідання з розгляду справи по суті на іншу дату та час.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2024 о 12:30 год.
16.10.2024 прокуратурою подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, за результатом такого розгляду. 
Клопотання мотивоване тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 26.06.2024 передав справу №924/698/23 за позовом Першого заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Красилівської міської ради та Красилівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопрод Сервіс" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 41420,73 грн на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з метою відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2022 у справі №924/674/21 щодо застосування частин першої та п`ятої статті 29 ГПК України.
Учасники позивача та відповідача явку повноважних представників в судове засідання 16.10.2024 не забезпечили. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2024 вирішено перейти зі стадії судового розгляду у справі №904/2879/24 по суті до стадії підготовчого провадження та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України зупинено провадження у справі № 904/2879/24 за позовом керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Групп ЛТД ” про визнання недійсною додаткову угоду за № 3 від 19.01.2021, додаткову угоду за № 4 від 20.01.2021, додаткову угоду за № 5 від 08.02.2021 до Договору № 57/21 про постачання природного газу від 28.12.2020, укладену між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Сервіс Групп ЛТД” та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 74 102,91 грн.
11.05.2026 через систему "Електронний суд" від прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. 
Клопотання мотивоване тим, що постановою Верховного Суду Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.04.2026 у справі № 924/698/23 касаційну скаргу ТОВ
“Енергопрод сервіс” залишено без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.02.2024 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 поновлено провадження у справі № 904/2879/24 з 09.06.2026, призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 09.06.2026 о 10:30 год.
У призначене судове засідання 09.06.2026 представник відповідача не з`явилися. 
У підготовчому судовому засіданні 09.06.2026 представником прокуратури зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.
Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2026 о 14:30 год. 
У призначене судове засідання 30.06.2026 представник відповідача не з`явилися, повідомлений про час та місце проведення судового засідання належним чином . 
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 30.06.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН: 
Позиція прокурора 
В обґрунтування заявлених вимог прокурор послався на недійсність спірних додаткових угод до договору № 57/21 на постачання природного газу від 28.12.2020 внаслідок порушення норм статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Прокурор вказав, що додаткові угоди №3 від 19.01.2021; №4 від 20.01.2021; №5 від 08.02.2021 укладені безпідставно в частині збільшення ціни за одиницю товару понад 10%. чим порушено пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Прокурор стверджував, що Підгородненській міській раді Дніпровського району Дніпропетровської області під час укладення та виконання договору завдана шкода/збитки в розмірі 74 102,91грн.
Прокурор вказав, що 27.06.2024 до Підгородненської міської ради направлено повідомлення у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” щодо прийняття рішення про пред`явлення позовної заяви в порядку господарського судочинства до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Підгородненської міської ради до ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” про визнання недійсними додаткових угод № 3 від 19.01.2021, № 4 від 20.01.2021, № 5 від 08.02.2021 до договору № 57/21 від 28.12.2020.

Позиція позивача
Позивач підтримує заявлений позов прокуратури та просить задовольнити у повному обсязі. 

Позиція відповідача 
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ 
30 листопада 2020 року на веб-сайті “Prozorro” (режим доступу: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-11-30-007156-b) Підгородненською міською радою оприлюднено оголошення UA-2020-11-30-007156-b про проведення відкритих торгів щодо закупівлі природнього газу обсягом 85000 куб. м з терміном постачання до 31.12.2021 з очікуваною вартістю 765000,00 грн. з ПДВ.
У відкритих торгах брали участь 3 юридичних особи: товариство з обмеженою відповідальності “Сервіс Групп ЛТД” з остаточною пропозицією 377400 грн. (первинна пропозиція - 377400 грн.), товариство з обмеженою відповідальністю “Укр Газ Ресурс” з остаточною пропозицією 586,500 грн. (первинна пропозиція - 586,500 грн.) та товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровськгаз збут” з остаточною пропозицією 510000 грн. (первинна пропозиція - 510000 грн.).
Відповідно до Звіту про результати проведення процедури закупівлі, переможцем визнано товариство з обмеженою відповідальності “Сервіс Групп ЛТД” з ціновою пропозицією 377400 грн. з ПДВ, з яким 28.12.2020 укладено договір № 57/21 на постачання природного газу (далі за текстом - “Договір”).
Відповідно до п. 1.2. Договору, річний плановий обсяг постачання газу - до 85 000 куб.м.
Відповідно до п. 3.2. Договору, ціна газу, з урахуванням вартості послуги доступу до потужності складає 3,70 гривень за 1 куб.м, без урахування податку на додану вартість, крім того ПДВ - 0,740 грн., всього з ПДВ та вартості послуги доступу до потужності складає 4,44 грн.
В подальшому сторонами неодноразово вносились зміни до Договору.
Додатковою угодою № 1 від 28.12.2020 внесені зміни до Договору в частині переліку ЕІС- коду точок комерційного обліку Споживача.
Додатковою угодою № 2 від 18.01.2021 Розділ III “Ціна постачання природного газу” Договору доповнено п.п.3.2.1.та викладенно його в наступній редакції: “ 3.2.1. В ціну газу природного входить вартість замовлення (бронювання) потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи), яка складає 136,58 грн. (сто тридцять шість грн. 58 копійок) за 1000 кубічних метрів, крім того ПДВ - 27,32 (двадцять сім грн. 32 коп.), всього з ПДВ - 163,90 грн. (сто шістдесят три грн. 90 коп.) згідно п.З Постанови НКРЕКП №3013 від 24.12.2019 року “Про встановлення тарифів для ТОВ “ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ” на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки.”.
Вищенаведена додаткова угода № 2 від 18.01.2021 до Договору є нікчемною в силу вимог ч.4 ст.41 та п.2 ч.1 ст.43 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Протоколом № 113 засідання Тендерного комітету Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області від ЗО листопада 2020 року затверджено Тендерну документацію на проведення відкритих торгів на закупівлю: ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо (природний газ) (далі у тексті позову тендерна документація).
Пунктом 4 Розділ 6. “Результати торгів та укладання договору про закупівлю” Тендерної документації передбачено, що істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю, визначено у проекті договору (Додаток 4). Ціна договору визначається за результатами аукціону згідно поданої учасником цінової пропозиції 4. Істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю.
Додатком 4 до Тендерної документації затверджено проект договору пунктом 3.2 якого передбачено, що “Ціна за 1 куб. метр природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності складає гривень без урахування податку на додану вартість.
Як вбачається з вищенаведеного у тендерній документації ціна договору та її складові є істотними умовами договору та у тендерній документації зазначено, що складовими ціни є вартість 1 куб. метру природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності. Інших складових ціни тендерною документацією не передбачено.
У Тендерній пропозиції Товариства з обмеженою відповідальності “Сервіс Групп ЛТД” стосовно ціни зазначено: “Ціна на газ встановлюється учасником у відповідності до ст. 12 Закону України “Про ринок природного газу” та повинна включати до вартості ціни тендерної пропозиції вартість послуг, пов`язаних з постачанням газу до точки входу в газорозподільну систему, до якої підключено об`єкти замовника, а саме витрати щодо транспортування природного газу магістральними трубопроводами у відповідності з тарифами, що встановлені згідно з постановами НКРЕКП, та не включати вартість послуг з розподілу газу.
Як вбачається з Тендерної пропозиції переможця закупівлі ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” ним була запропонований механізм визначення ціни товару вказаний в тендерній документації замовника, а саме: до вартості ціни тендерної пропозиції вартість послуг, пов`язаних з постачанням газу до точки входу в газорозподільну систему, до якої підключено об`єкти замовника, а саме витрати щодо транспортування природного газу магістральними трубопроводами у відповідності з тарифами, що встановлені згідно з постановами НКРЕКП, та не включати вартість послуг з розподілу газу. Інших складових ціни у тендерній пропозиції переможця не визначено.
Таким чином, внесення Додатковою угодою № 2 змін до Договору в частині включення до складу ціни вартості природнього газу вартості замовлення (бронювання) потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) явно суперечить ч.4 ст.41 та п.2 ч.і ст.43 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Згідно з актом прийому - передачі природного газу № 147 від 15.02.2021 складеного на виконання договору №57/21 від 28.12.2021 ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” включено до акту надання послуг з замовлення (бронювання) потужності на суму 4549,74 грн. без ПДВ ( з урахуванням ПДВ 5459, 69грн.).
Згідно з актом прийому - передачі природного газу № 1320 від 12.03.2021 складеного на виконання договору №57/21 від 28.12.2021 ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” включено до акту надання послуг з замовлення (бронювання) потужності на суму 4 752,98 грн. без ПДВ ( з урахуванням ПДВ 5703, 58 грн.).
Вищенаведені акти приймання - передачі погашено (сплачено) платіжними дорученнями №37 від 18.02.2021 та № 104 від 15.03.2021.
Таким чином, Підгородненською міською радою перераховано на рахунки ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” на виконання нікчемної Додаткової угоди № 2 - 11 163, 27 грн.
Крім того, між ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” та Підгородненською міською радою також укладено додаткові угоди, якими змінено істотні умови договору та суттєво збільшено первісну ціну товару в Договорі, яка була визначена за результатами відкритих торгів. Зокрема, як зазначалося вище, за Договором від 05.03.2021 первісна ціна закупівлі товару склала 4,44 грн. (з ПДВ) за 1 куб. м природного газу.
Так, додатковою угодою № 3 від 19.01.2021 ціну підвищено до 4,867 грн. за 1 м. куб. газу (з ПДВ), а обсяг постачання природного газу зменшено до 77776,094 куб.м Додатковою угодою № 4 від 20.01.2021 ціну підвищено до 5,337 грн. (з ПДВ), а обсяг постачання природного газу зменшено до 71864,142 куб.м.
Додатковою угодою № 5 від 08.02.2021 ціну підвищено до 5,854 грн. (з ПДВ), а обсяг постачання природного газу зменшено до 67769, 462 куб.м.
Таблиця зміни обсягів та ціни товару у Договорі № 57/21 від 28.12.2020
Ціна ( первина) куб. м. газу встановлена у Договорі №57/21 від 28.12.2021 угода (ДУ), якою змінено вартість 1 куб.м. ціна товару, з урахуванням змін внесених додатковими угодою (грн.) (з ПДВ) за 1 м куб.
Зміни обсягів газу в куб.м. в результаті укладених додаткових угод Термін, з якого діє нова ціна товару 4,44грн. (з ПДВ): 
ДУ № 3 від 19.01.2021 - 4,867, зміни обсягів газу в куб.м. - 77776,094, термін з якого діє нова ціна 15.03.2021;
ДУ № 4 від 20.01.2021 - 5,337, зміни обсягів газу в куб.м. - 71,864142, термін з якого діє нова ціна 20.01.2021;
ДУ № 5 від 08.02.2021 - 5,854, зміни обсягів газу в куб.м. - 67769,462, термін з якого діє нова ціна 05.03.2021
В результаті укладення Додаткової угоди № 3 від 19.01.2021 ціна 1 куб.м зросла на 9,62% у порівняні з первісною ціною визначеною у Договору.
В результаті укладення Додаткової угоди №4 від 20.01.2021 ціна 1 куб.м зросла на 20,2 % у порівняні з первісною ціною визначеною у Договору.
В результаті укладення Додаткової угоди №5 від 08.03.2021 ціна 1 куб.м зросла на 31,85% у порівняні з первісною ціною визначеною у Договору.
Таким чином, у результаті укладення додаткових угоди №3,№4,№5 у збільшено первісну вартість газу встановлену у Договорі за 1 тис. куб. м на 31,85 %, тобто ціна газу, за короткий проміжок часу, стала значно вищою за ті пропозиції, які пропонували інші учасники під час проведення торгів.
Згідно з актом прийому - передачі природного газу № 147 від 15.02.2021 складеного на виконання договору №57/21 від 28.12.2021 ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” поставлено 33,311890 тис. куб. природного газу на суму 167 369,04 грн. (з урахуванням ПДВ).
Згідно з актом прийому - передачі природного газу № 1320 від 12.03.2021 складеного на виконання договору №57/21 від 28.12.2021 ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” поставлено 34,777530 тис. куб. природного газу на суму 197 887,62 грн. ( з урахуванням ПДВ).
Вищенаведені акти приймання - передачі природного газу погашено (сплачено) платіжними дорученнями №37 від 18.02.2021 та № 104 від 15.03.2021.
Відповідно до вищевказаних актів приймання - передачі природного газу № 147 від 15.02.2021 та № 1320 від 12.03.2021 всього на виконання умов договору поставлено природного газу 68,08942 тис. куб.
Згідно з платіжними дорученнями №37 від 18.02.2021 та № 104 від 15.03.2021 за посталений на виконання вимог Договору природний газ всього замовником сплачено 365 256,66 грн. ( з урахуванням ПДВ).
Таким чином, всього Підгородненською міською радою оплачено на виконання Договору 376 419,93 грн., з яких 11 163, 27 грн. - надання послуг з замовлення (бронювання) потужності, 365 256,66 грн. - за поставлений природний газ.
Прокурор стверджує, що Додаткові угоди № 3,№4,№5 до Договору №57/21 від 28.12.2020 є недійсними, оскільки укладенні усупереч ч.5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі", ст.652 ЦК України.
Викладене вище і стало причиною звернення з даним позовом до суду. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо представництва прокурором інтересів держави в даній справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Статтею 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття “інтерес держави”.
Згідно з рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 за № З-рп/99 прокурори та їх заступники мають право звертатися до суду з позовними заявами в інтересах держави. Оскільки “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Пунктом 2 зазначеного рішення встановлено, що під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.
У даному випадку порушенням інтересів держави є те, що сторонами під час виконання Договору порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання коштів місцевого бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.
Крім того, внаслідок укладення додаткових угод до Договору порушено матеріальні інтереси територіальної громади, оскільки, з урахуванням додаткових угод замовник торгів фактично отримав меншу кількість товару, що призводить до порушення суспільних інтересів в частині забезпечення досягнення мети проведеної тендерної закупівлі.
Звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні такого значимого питання як раціональне та максимально ефективне витрачення бюджетних коштів, що здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідають.
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі “Трегубенко проти України” від 02.11.2004 категорично ствердив, що “правильне застосування законодавства незаперечно становить “суспільний інтерес”.
Поняття “суспільний”, “публічний” інтерес ЄСПЛ тлумачить широко - від інтересу держави загалом до інтересу окремої територіальної громади.
Порушення законодавства про публічні закупівлі шляхом укладення додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів, суперечить інтересам держави.
Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а заходи щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів є невідкладними.
Доводи щодо бездіяльності уповноваженого органу. Додержання вимог ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.
Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №906/506/18, від 11.04.2019 у справі №904/583/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 21.05.2019 у справі №921/31/18.
Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло і з власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі “Чахал проти Об`єднаного королівства” суд проголосив, що засіб захисту повинен бути “ефективним” як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17.
Необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами держави і суспільства з одного боку та приватними інтересами - з іншого.
При цьому, як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Враховуючи вищенаведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.
Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності, затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання.
Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави.
У даному випадку прокурор звертається з позовом на захист інтересів територіальної громади, у зв`язку з виявленими порушеннями вимог законодавства при використанні коштів місцевого бюджету.
Відповідно ст. 142 Конституції України, ч. З ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Статтею 5 частиною 1 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.
Частиною 2 статті 5 Бюджетного кодексу України передбачено, що місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 5 ст. 64 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету, відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.
Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень ( пункт З частини 1 статті 26).
Відповідно до пункту 13 частини 4 статті 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, сільський, селищний, міський голова є розпорядником бюджетних коштів.
Відповідно до ч. З ст. 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.
Таким чином, Підгородненська міська рада Дніпровського району, Дніпропетровської області (далі за текстом - Підгородненська міська рада) є розпорядником бюджетних коштів, так як від імені голови міської ради можуть укладатися відповідні договори та угоди щодо закупівлі товарів та послуг.
Відповідно до ч. З ст. 140 Конституції України, ст. 2 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Враховуючи, що укладення неправомірних оспорюваних додаткових угод призвело до зайвих виплат із місцевого бюджету коштів територіальної громади, шкода у зв`язку з їх укладенням завдана інтересам територіальної громади, захист яких відповідно до законодавства має здійснювати міська рада.
3 огляду на викладене, а також з урахуванням предмету позову право вимоги у даних
спірних правовідносинах належить Підгородненській міській раді, як розпоряднику
коштів за спірним договором.
Так, у провадженні слідчих СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке 08.09.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42023042150000222, за ч. 1 ст. 364 КК України за фактом порушення Підгородненською міською радою вимог ч. 4 ст. 36 Закону України “Про публічні закупівлі”, під час укладення із постачальником природного газу ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” додаткових угод, на підставі яких було збільшено вартість природного газу на 10% кожна (додаткова угода № 3 від 19.01.2021, додаткова угода № 4 від 20.01.2021, Додаткова угода № 5 від 08.02.2021).
У вказаному кримінальному провадженні слідчим проведено ряд слідчих дій, однак за результатами досудового розслідування 17.04.2024, у зв`язку з тим, що сума переплати за вищевказаними додатковими угодами є меншою за сто неоподатковуваний мінімум доходів громадян на 2021 рік, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Слобожанською окружною прокуратурою 04.06.2024 направлено лист на адресу Підгородненської міської ради щодо необхідності захисту інтересів територіальної громади у спірних правовідносинах шляхом визнання недійсними укладених додаткових угод на підставі яких витрачено додаткові кошти місцевого бюджетне непередбачених основним договором.
Листом Підгородненської міської ради за № 1852 від 07.06.2024 повідомлено окружну прокуратуру, що заходи щодо повернення надмірно сплачених бюджетних коштів не вживалося та звернень до суду не було та в подальшому не планується.
Також, Слобожанською окружною прокуратурою 27.06.2024 до Підгородненської міської ради направлено повідомлення у порядку ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” щодо прийняття рішення про пред`явлення позовної заяви в порядку господарського судочинства до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Підгородненської міської ради до ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” про визнання недійсними додаткових угод № 3 від 19.01.2021, № 4 від 20.01.2021, № 5 від 08.02.2021 до договору № 57/21 від 28.12.2020.
Згідно зі ст. 4 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, держави-учасниці Конвенції вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав Держави-учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.
Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору або додаткових угод до нього, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі “Трегубенко проти України” від 02.11.2004 категорично ствердив, що “правильне застосування законодавства незаперечно становить “суспільний інтерес”.
Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу інтересам держави.
Як наслідок, вказане призведе до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету, та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.
Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання.
Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади, відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.
Окрім того, укладенням додаткових угод до договору поставки природного газу порушені матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод навчальні заклади району фактично отримують менше газу у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.
Недотримання в даному випадку законодавства в сфері публічних закупівель сприяло виникненню особливих економічних і соціальних наслідків.
Крім того, це тягне за собою порушення вимог ст. 53 Закону України “Про освіту”: “Здобувачі освіти мають право на: безпечні та нешкідливі умови навчання, утримання і праці”, ст. 16 Закону України “Про загальну середню освіту”: “Організація освітнього процесу не повинна призводити до перевантаження учнів та має забезпечувати безпечні та нешкідливі умови здобуття освіти”, ст. 22 Закону України “Про загальну середню освіту”: “Заклад загальної середньої освіти забезпечує безпечні та нешкідливі умови навчання, режим роботи, умови для фізичного розвитку та зміцнення здоров 'я,...”.
Суперечності, які виникають при здійсненні закупівель товарів, продукції за бюджетні кошти, зачіпають інтереси держави; порушення інтересів держави в цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
Відповідно до пункту 2 Рекомендації Кес (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам “Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції”, прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів (далі - Рекомендації), якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обовязки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоб представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.
У пункті 7 Рекомендації передбачено, що ілюстрацією повноважень публічних обвинувачів у системі загального права є визнання або анулювання шлюбів, захист дітей або недієздатних осіб і реєстрацію або припинення діяльності асоціацій та фондів. Іншою групою повноважень публічних обвинувачів є правовий контроль публічної адміністрації та інших юридичних осіб під кутом зору відповідності їх діяльності закону. Вцілому, ці повноваження покладені на публічного обвинувача з міркувань публічного інтересу та захисту прав людини і, як правило, здійснюється в суді.
Статтею 23 Закону України “Про прокуратуру” визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 53 Конституції України, повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
Частиною 3 ст. 37 Закону України “Про загальну середню освіту” на органи місцевого самоврядування у галузі загальної середньої освіти в межах їх компетенції покладено забезпечення реалізації державної політики у сфері загальної середньої освіти на відповідній території; виконують функції засновника закладів загальної середньої освіти на відповідній території; створюють умови для здобуття громадянами повної загальної середньої освіти, забезпечення соціального захисту учнів (вихованців).
Укладення додаткових угод призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.
Підгородненська міська рада шляхом укладення оспорюваних додаткових угод порушила вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, недискримінації учасників, які призвели до безпідставної зміни істотних умов договору та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо витрачання бюджетних коштів.
Укладені додаткові угоди суперечать вимогам законодавства та призвели до протиправного фінансування видатків бюджету на суму 74 102,91 грн.
Порушення процедури публічних закупівель та укладення відповідних додаткових угод унеможливлює раціональне та ефективне використання бюджетних коштів і створило загрозу інтересам держави.
Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України “Про публічні закупівлі” та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.
Враховуючи, що Підгородненською міською радою не вчинено належних дій щодо захисту порушених інтересів держави, у зв`язку із чим вони залишаються порушеними, а тому у Слобожанської окружної прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді.
Даний факт свідчить про бездіяльність уповноважених органів та необхідність захисту інтересів держави саме прокурором. У зв`язку з цим, прокурор, реагуючи на виявлені порушення законодавства, звернувся до суду з позовною заявою у даній справі, зважаючи на очевидний характер порушень та неналежне здійснення відповідним органом наданих йому повноважень на захист прав і законних інтересів держави.
Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Щодо визнання недійсними додаткових угод.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. 
У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. 
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. 
За приписами ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України “Про публічні закупівлі”.
Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”).
Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України “Про публічні закупівлі”: договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). 
Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України “Про публічні закупівлі” умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Таким чином, Закон України “Про публічні закупівлі” встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Як встановив суд, позивач та відповідач уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.
Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:
- відбувається за згодою сторін;
- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);
- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);
- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %;
- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Коливання цін на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.
Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).
При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
У абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.
Оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, як і не визначено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, то, виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; Державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.
Водночас у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження; документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у Договорі (п. 134 постанови Верхового Суду у справі №927/491/19).
Згідно листів ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” № 147121 від 12.01.2021 № 364121 від 16.01.2021, № 600 від 21.01.2021 - саме вказаним товариством ініційовано укладання додаткових угод до Договору № 57/21 від 28.12.2020, у зв`язку з підвищенням ціни на газ, спираючись на надані ними довідки “Харківської торгово-промислової палати” № 167801/20 від 21.12.2020, № 1767/20 від 04.01.2021, № 85/21 від 15.01.2021 та 136/21 від 20.01.2021, з інформацією про діапазон вартості природного газу на ринку газу за тисячу кубічних метрів.
Однак, надана постачальником довідка не встановлює наявності факту коливання ціни на газ у відповідні проміжки часу та надана інформація має довідковий характер.
Як вбачається із додаткових угод, додаткові угоди № 3, 4, 5 укладені упродовж двох місяців з незначним проміжком часу (відповідно - 19.01.2021 додаткова угода № 3, 20.01.2021 додаткова угода № 4, 08.02.2021 додаткова угода № 5).
Зокрема, надані постачальником довідки “Харківської торгово-промислової палати” № 1678-1/20 від 21.12.2020 та № 1767/20 не встановлюють наявності факту коливання ціни на газ станом на 19.01.2021, довідка “Харківської торгово-промислової палати” № 85/21 від 15.01.2021 в період між 19.01.2021 та 20.01.2021 також не встановлюють наявності факту коливання ціни на газ станом, довідка 136/21 “Харківської торгово-промислової палати” аналогічно не встановлює наявності факту коливання ціни на газ станом між 20.01.2021 та 08.02.2021.
Як зазначено в тексті вказаних довідок, надана інформація має виключно інформативний характер.
Згідно довідок “Харківської торгово-промислової палати” № 1678-1/20 від 21.12.2020 та № 1767/20, в них надана цінова інформація про ринкову вартість природного газу, які становлять за одну тисячу кубічних метрів 6329,75-10363,89 грн. з ПДВ станом на 21.12.2020 та 7578,55-7573,23 грн. з ПДВ станом на 04.01.2021.
Згідно довідки державного підприємства ““Харківської торгово-промислової палати” № 85/21 від 15.01.2021, в ній надана цінова інформація про ринкову вартість природного газу, яка становить за одну тисячу кубічних метрів 8722,00 грн. з ПДВ на 13.01.2021.
Згідно довідки державного підприємства ““Харківської торгово-промислової палати” № 136/21 від 20.01.2021, в ній надана цінова інформація про можливу ринкову вартість природного газу на європейських хабах “ТТР”, “Сазрооі”, “ 1ЧСС” та СЕСН. У самій довідці зазначено, що вона носить інформаційний характер і не враховує умов договорів і контрактів.
Таким чином, вищевказані документи не містять жодних відомостей щодо динаміки ціни на природний газ, в ньому відсутній аналіз вартості ціни газу на внутрішньому ринку України, на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, у зв`язку з чим не містить належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Відповідно до Положення про Державну службу статистики України, Держстат є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, одним з основних завдань якого є реалізація державної політики у сфері статистики. Держстат організовує і проводить статистичні спостереження за соціально-економічними та демографічними явищами і процесами в Україні та її регіонах шляхом збирання форм держаної статистичної звітності та проведення спеціально організованих статистичних спостережень.
Разом з цим, відповідно до листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області № 06-08/2943-21 від 07.09.2021 наданого на запит прокуратури, наявна статистична інформація щодо індексів споживчих цін на природний газ за січень 2021 становила 83,3%, тобто зменшилась на 27 %, у порівнянні з попереднім місяцем, а за лютий 2021 року становила 100 %, тобто за вказаний період було відсутнє коливання цін за природний газ та ціна на газ не зростала.
Згідно роз`яснень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06, внесення змін до договору про закупівлю в частині істотних умов можливе також за наявності однієї або кількох підстав, визначених частиною п`ятою статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. Однак обґрунтування та документальне підтвердження здійснюється сторонами окремо щодо кожного випадку.
Отже, під час проведення процедури закупівлі, ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” при поданні остаточної пропозиції, свідомо занизило ціни на продукцію з метою отримання перемоги та створення несприятливих умов для учасників торгів, їх дискримінації, непрозорості, спотворення добросовісної конкуренції тощо, так як пропозиція від вказаного товариства була аномально низькою, у порівнянні пропозиціями інших учасників торгів.
При укладені договору на постачання природного газу Підгородненська міська рада планувала та мала намір і можливість закупити достатню кількість природного газу для забезпечення комфортного температурного режиму учнів шкіл та інших бюджетних закладів. Проте, у подальшому, укладеними додатковими угодами відбулося зменшення обсягів від запланованого, у результаті чого не забезпечено гарантовані законодавчими актами права дітей на належні умови для виховання та здобуття освіти.
Намір ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” на вчинення дій із нівелювання наслідків публічної закупівлі стає зрозумілим із самого факту укладення ним договору про закупівлю природного газу за умови отримання ним достовірних відомостей про підвищення цін на природний газ, у той час, як законодавцем у ст. 33 Закону України “Про публічні закупівлі” йому надано право відмовитись від укладення договору.
Товариство не скористалось правом відмовитись від укладення договору про закупівлю, а підписало договір, маючи на меті подальше спонукання замовника до укладення незаконних і таких, що порушують інтереси держави, додаткових угод.
Згідно з ч.і ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
З урахуванням вказаного, господарський суд вважає, що зазначені консультаційно-аналітичні та фактографічна довідки Торгово-промислової палати України не є тим документом, який підтверджує коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення основного Договору до дати укладання оскаржуваних Додаткових угод до Договору (оскільки зазначена інформація має лише довідковий характер), що дає підстави зробити висновок про необґрунтоване збільшення ціни Договору та підстави для визнання недійсними оскаржуваних Додаткових угод.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах № 903/383/22 від 16.02.2023, № 924/674/21 від 15.06.2022 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни електричної енергії на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.
Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.
Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).
Так, надані листи Державного підприємства “Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків” не містять інформації щодо коливання ціни на електричну енергію в бік її збільшення. У ціновій довідці та експертних висновках наведені дані, які фактично не містять жодного підтвердження коливання вартості електричної енергії з дати укладання договору до моменту підписання додаткових угод та не є документальним обґрунтуванням зростання ціни вказаного товару. У листах не наведено розрахунок вартості електроенергії станом на попередні календарні дати, у тому числі на дати укладення додаткових угод та дані про коливання ціни електроенергії на ринку у вказані періоди, а лише наведено середньозважену ціну за різні періоди часу, що є відмінними за тривалістю, при цьому, їх порівняння включає й час, що передував укладенню самого Договору. Згідно з приміткою: довідки носять фактографічно-інформаційний характер.
Водночас п.2 частини 5 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі” передбачає дотримання пропорційності збільшення ціни за одиницю товару до коливання ціни на ринку.
Пропорційність означає рівність, співмірність двох відношень до порівняння. 
За висновком суду, ціну на природній газ на ринку необхідно порівнювати за співмірні проміжки часу, наприклад, місяць з місяцем, декаду з декадою, а не на вибіркові дати в різних розрахункових періодах, при цьому, таке порівняння має бути проведено починаючи з моменту укладення Договору, що відображатиме реальну тенденцію коливання ціни на ринку.
За наведених обставин, суд вважає, що вказані документи не є належними доказами, які підтверджують наявність коливання ціни на природній газ в порівняні з моментом укладення Договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до Договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару, а отже не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору відповідно до Закону України “Про публічні закупівлі”.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що додаткові угоди № 3, №4, №5 до Договору №57/21 від 28.12.2021 укладені за відсутності належного підтвердження факту коливання ціни на природній газ за певні періоди дії Договору, починаючи з моменту його укладення.
Також слід зазначити, що метою вказаного Закону України “Про публічні закупівлі” є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. 
Відповідно до ст. 5 Закону України “Про публічні закупівлі” закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення “каскадних” додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.
Також до матеріалів справи не надано доказів, що Постачальник (відповідач) у розглядуваний період застосування спірних додаткових угод угоди № 3,№4,№5 до Договору №57/21 від 28.12.2021, дійсно змушений був придбавати газ для його подальшого передачі Споживачу на виконання обов`язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних листах.
Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.
Таким чином, укладені додаткові угоди, а саме додаткова № 3 від 19.01.2021, № 4 від 20.01.2021, № 5 від 08.02.2021 до договору № 57/21 від 28.12.2020 мають бути визнанні недійсними, оскільки суперечать ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зокрема, вказані додаткові угоди є укладеними без належного підтвердження коливання цін на ринку природного газу в період виконання умов договору.
Дії сторін договору по підвищенню ціни за товар шляхом укладення додаткових угод суперечать меті Закону України “Про публічні закупівлі”. Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції.
Разом з тим, ст. 3 Закону України “Про публічні закупівлі” визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.
Подання відповідачем при проведенні торгів найменшої цінової пропозиції, яка суттєво менша від очікуваної вартості та пропозицій інших учасників та одразу ж після укладення договору надсилати листи з проханням погодити більшу ціну за товар не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. Укладення управлінням освіти, молоді та спорту Петриківської селищної ради додаткових угод з постійним збільшенням ціни за товар та зменшенням його кількості жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності.
У наслідок укладення оспорюваних додаткових угод зменшилась кількість кубометрів газу, що встановлена договором закупівлі спричинило зменшення загальної ціни договору, однак в даному випадку сторонами зменшено кількість товару за рахунок збільшення ціни за його одиницю. Хоча збільшення ціни товару не призвело до збільшення ціни договору, проте ціна договору збільшилася виключно за рахунок зменшення кількості предмету закупівлі.
Відповідно до ст.12 Закону "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України “Про публічні закупівлі” підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.
Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Проте відповідних доказів (обгрунтувань) Відповідачем надано не було. Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач дійсно змушений був придбавати електричну енергію для її подальшої передачі Позивачу на виконання обов`язків за Договором за ціною, визначеною на підставі показників, вказаних у відповідних інформаційних довідках.
В той же час законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади.
У контексті наведеного суду звертається увага, що Відповідачем не поставлено жодної одиниці товару за ціною, яка була визначена за результатами проведеної процедури закупівлі та закріплена сторонами при укладенні Договору.
Укладення додаткових угод до Договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.
При цьому судом звертається увага на те, що сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку електричної енергії, а саме враховуючи діяльність Відповідача, на момент підписання основного Договору Відповідач знав (не міг не знати) про ціни, які склалися на ринку на електричну енергію, постачання якої він мав намір здійснювати, та гарантував її поставку замовнику за цінами відповідно до Договору.
Разом з тим апеляційний господарський суд наголошує на тому, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в Договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії Договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 Цивільного кодексу України та пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
В іншому випадку не досягається мета Закону України Про публічні закупівлі, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Відповідна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року в справі № 922/2321/22.
Відтак, підсумовуючи усе описане вище суд констатує, що за наслідками укладення оспорених Додаткових угод № 3 від 19.01.2021, № 4 від 20.01.2021, № 5 від 08.02.2021 до договору № 57/21 від 28.12.2020, Сторони фактично збільшили ціну газу, що є однією підставою для визначення оспорюваних Додаткових угод недійсними.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі №922/2321/22.
Крім того, з умов оспорюваих Додаткових угод убачається поширення їх дії на відносини сторін, що мали місце до їх укладення, з посилання на частину 3 статті 631 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Однак, як зазначалося вище, за приписами частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Колегія суддів констатує, що частина 3 статті 631 Цивільного кодексу України не надається право сторонам застосовувати зворотню дію в часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані та вже виконані договірні відносини.
Аналогічна правова позиція наведена і в постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року в справі №910/14082/17, від 12 жовтня 2018 року в справі №910/21671/17.
Також у постанові від 24 січня 2024 року в справі №922/232/22 Велика Палата Верховного суду зазначила, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України.
Отже, враховуючи те, що станом на момент укладення оспорених Додаткових угод електрична енергія за місяці, на які поширено дію таких Додаткових угод, уже була поставлена, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, суд виснує про невідповідність умов оспорюваних Додаткових угод щодо поширення їх дії на виконані договірні відносини положенням частини 3 статті 631, частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України.
Крім того, збільшення ціни електричної енергії у Додаткових угодах по відношенню до погодженої у Договорі ціни здійснено з порушенням статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.
Зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).
Враховуючи встановлені обставини, Відповідачем не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов Договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.
Натомість, судом встановлено, що сторони послідовно збільшували вартість електроенергії, за відсутності доказів, що її вартісні показники упродовж дії Договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для Відповідача (зокрема, в сторону збільшення).
Враховуючи те, що сторонами не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов Договору після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі, то за таких обставин зміна ціни згідно з оспорюваними Додатковими угодами є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак, Додаткові угоди до Договору суперечать вищенаведеним нормам Цивільного кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі, а тому підлягають визнанню недійсними. Відповідно суд апеляційної інстанції визнає їх недійсними.
Враховуючи вищевикладене, суд, встановивши наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання Додаткових угод № 3 від 19.01.2021, № 4 від 20.01.2021, № 5 від 08.02.2021 до договору № 57/21 від 28.12.2020, укладених між Підгородянською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс рупп ЛТД" недійсними на момент їх укладення, дійшов висновку, що спірні додаткові угоди суперечать пункту 2 частини 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, встановлених ст. 5 Закону України “Про публічні закупівлі”, а відтак про наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 102,91 грн.
Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Зокрема, положеннями статті 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.
Згідно з частиною 1 статтею 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Підгородненською міською радою, з урахуванням підвищення вартості за одиницю товару, що мало місце на підставі оспорюваних додаткових угод №№ 3, 4,5 перераховано на рахунки ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” 365 256,66 грн.- за поставлений природний газ в обсязі 68,08942 тис. куб.м
У результаті укладення додаткових угод №№ 3, 4,5 Підгородненською міською радою безпідставно (зайво) сплачено 62 939,64 грн. за поставлений природний газ на користь ТОВ “Сервіс Групп ЛТД”: 365 256,66 грн. - (68,08942 тис. куб.м *4,44 грн.) = 62 939.64 грн.
Таким чином, підлягає поверненню ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” на користь Підгородненськоі міської ради внаслідок визнання недійсними додаткових угод №№ З, 4,5 становить 62 939,64 грн.
Крім того, на підставі нікчемної Додаткової угоди № 2 Підгородненською міською радою безпідставно (зайво) сплачено на рахунки ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” 11 163, 27 грн. за надання послуг з замовлення (бронювання) потужності.
Всього у зв`язку з укладенням Додаткової угоди №№ 2,3,4,5 Підгородненськоі міської ради безпідставно (зайво) сплачено на рахунки ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” : 62 939,64 грн. + 11 163, 27 грн. =74 102.91 грн.
Отже, грошова сума, що підлягає повернення ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” на користь Підгородненської міської ради внаслідок встановлення нікчемності Додаткової угоди №2 та визнання недійсними додаткових угод № 3, 4, 5 становить - 74 102,91 грн.
Ці грошові кошти є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Таким чином, ТОВ “Сервіс Групп ЛТД” отримало 74 102,91 грн. на підставі додаткових угод, які підлягають визнанню недійсними, у зв`язку з чим на підставі ст.1212 ЦК України ці кошти підлягають стягненню з нього на користь Перещепинської міської ради.
З огляду на викладене, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін та встановивши норму права, що підлягає фактичному застосуванню для вирішення цього спору, суд дійшов висновку про задоволення позову і в цій частині позовних вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Відповідачами не надано доказів повернення спірної земельної ділянки її власнику, у зв`язку з чим вимоги про зобов`язання відповідачів повернути спірну земельну ділянку її власнику є законними й обґрунтованими.
Приймаючи до уваги наведене вище, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, встановлені факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Щодо судового збору
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача у розмірі 9 080,00 грн. 
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ГРУПП ЛТД" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 74 102,91 грн - задовольнити. 
Визнати недійсною додаткову угоду за № 3 від 19.01.2021 до Договору № 57/21 про постачання природного газу від 28.12.2020, укладену між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (52001, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Центральна, буд. 46, код ЄДРПОУ 05520750) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (04119, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139; код ЄДРПОУ 38772399).
Визнати недійсною додаткову угоду за № 4 від 20.01.2021 до Договору № 57/21 про постачання природного газу від 28.12.2020, укладену між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (52001, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Центральна, буд. 46, код ЄДРПОУ 05520750) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (04119, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139; код ЄДРПОУ 38772399).
Визнати недійсною додаткову угоду за № 5 від 08.02.2021 до Договору № 57/21 про постачання природного газу від 28.12.2020, укладену між Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (52001, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Центральна, буд. 46, код ЄДРПОУ 05520750) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (04119, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139; код ЄДРПОУ 38772399).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (04119, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139; код ЄДРПОУ 38772399) на користь Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52001, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Центральна, буд. 46, код ЄДРПОУ 05520750) надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 74 102,91 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Групп ЛТД» (04119, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, офіс 139; код ЄДРПОУ 38772399) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49001, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 38; код ЄДРПОУ 02909938) судовий збір у сумі 9 080,00 грн.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано - 10.07.2026. 

Суддя	 	В.Г. Бєлік