ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 340/2741/25

Головуючий суддя І інстанції – Притула К.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №340/2741/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та ветеранської політики Кропивницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної та ветеранської політики Кропивницької міської ради, в якому просив:
-  визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, які полягають у виплаті одноразової компенсації у розмірі меншому від передбаченого законом;
- зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визначену на момент виплати, згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20 червня 1996 року № 796-ХІІ, з урахуванням вже виплаченої суми (284,40 гривень).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, фактично надавши перевагу підзаконним нормативно-правовим актам над прямою нормою закону, чим порушив принцип верховенства права. Вказано, що компенсація у фіксованому розмірі 284.40 грн. не відповідає суті та меті відшкодування шкоди здоров`ю, є непропорційною та нівелює гарантоване законом право.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції,  відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 394999 ОСОБА_1 з 19.07.2024 встановлено 2 групу інвалідності (захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).
Відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, Категорія 1.
23.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до департаменту із заявою щодо виплати одноразової компенсації.
15.10.2024 відповідачем проведено виплату одноразової компенсації у розмірі -284,40 гривень.
14.03.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся до департаменту із заявою виплати йому одноразову компенсацію у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.
Відповідач, розглянувши звернення, надав відповідь, що департаментом відповідно до поданої заяви 23.09.2024 було проведено виплату одноразової компенсації у розмірі 284,40 гривень, відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення позивача до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із відповідною заявою, розмір одноразової компенсації для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової компенсації для інвалідів ІІ групи з числа осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС становить 284,40 грн., яка фактично і була виплачена позивачу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).
Згідно зі статтею 13 Закону №796-XII держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за: 1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою; 3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.
На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Так, виплата одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентована правовими нормами статті 48 Закону України №796-XII.
Так, з моменту прийняття Закону №796-XII, до нього неодноразово вносились зміни.
Статтею 48 Закону №796-ХІІ (в редакції від 06.06.1996, відповідно до Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР від 06.06.1996) передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат; дітям-інвалідам - 10 мінімальних заробітних плат; сім`ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат; батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат.
У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.
Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.
В подальшому, дію цієї норми в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинено на 2006 рік згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 №3235-IV.
Також дію цієї норми в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати було зупинено й на 2007 рік згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 №489-V, що згодом було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI текст статті 48 Закону №796-ХІІ було викладено в редакції, яка передбачала, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими викладено в новій редакції статтю 48 Закону №796-ХІІ про те, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, - визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Згідно зі статтею 48 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній після визнання зазначеним рішенням Конституційного Суду України неконституційними змін, внесених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат; дітям-інвалідам - 10 мінімальних заробітних плат; сім`ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат; батькам померлого - 30 мінімальних заробітних плат.
У подальшому, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII були внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону №796-ХІІ, та вказану статтю викладено у редакції, згідно якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно із Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, в зазначеній частині цей Закон набирає чинності із 01.01.2015.
При цьому, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI було доповнено пунктом 26 згідно із Законом №79-VIII від 28.12.2014, яким установлено, що норми і положення, зокрема статті 48 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вказані зміни до Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України також набрали чинності 01.01.2015.
Отже, починаючи з 01.01.2015 стаття 48 Закону №796-ХІІ визначає, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується у порядку та в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України. Зазначені зміни не визнані неконституційними та є чинними.
Таким чином, нормами Законів України від 28.12.2014 №76-VIII та № 79-VIII, які набрали чинності 01.01.2015, встановлено спеціальні правила застосування з 01.01.2015 статті 48 Закону №796-ХІІ, відповідно до яких при здійсненні передбачених ними виплат застосовуються їх розміри, встановлені Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду.
Як видно з матеріалів справи, на момент звернення позивача до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із заявою від 23.09.2024 (вперше) стаття 48 Закону №796-ХІІ, якою визначено коло осіб, що мають право на одноразову грошову допомогу, та розмір останньої, мала іншу редакцію.
Так, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї» від 06.06.2017 №2082-VIII, який набрав чинності 28.06.2017, викладено статтю 48 Закону №796-ХІІ в іншій редакції.
Відповідно до абзаців першого третього статті Закону №796-ХІІ (в редакції Закону від 06.06.2017 №2082-VIII) одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`яз на з Чорнобильською катастрофою.
Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог статті 48 Закону №796-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 26.10.2016 №760 затвердив Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі - Порядок №760).
Отже станом на 2024-2025 роки (виникнення спірних правовідносин) стаття 48 Закону № 796-ХІІ передбачає, що одноразова компенсація виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 760 «Про затвердження Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» затверджено Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» (далі - Порядок).
Порядком врегульовано питання здійснення виплати одноразової компенсації передбаченої статтею 48 Закону № 796- XII.
Пунктом 4 Порядку встановлено, що одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», із змінами, внесеними згідно з постановами № 759 від 26.10.2016, № 718 від 14.08.2019 (далі - Постанова № 285).
Так, абзацом третім підпункту 1, пункту 1 Постанови № 285 установлені розміри виплат, передбачені статтею 48 Закону № 796-XII - особам з інвалідністю II групи - 284,40 гривні.
Виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 09.01.2023 № 3.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до департаменту із заявою щодо виплати одноразової компенсації 23.09.2024, департаментом 15.10.2024 проведено виплату одноразової компенсації у розмірі -284,40 гривень.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №285 установлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів і виконанні на них регламентних робіт, які стали інвалідами внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів і виконанні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів і виконанні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, у таких розмірах: інвалідам I групи - 379,3 гривні; інвалідам II групи - 284,4 гривні; інвалідам III групи - 189,6 гривні; дітям-інвалідам - 1264 гривні; сім`ям, які втратили годувальника, - 7586 гривень; батькам померлого - 3792 гривні.
З вищенаведених норм законодавства вбачається, що за умови звернення особи з інвалідністю з відповідною заявою у органу соціального захисту населення виникає обов`язок нарахувати і виплатити одноразову грошову компенсацію за шкоду здоров`ю.
За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).
Оскільки однією з умов отримання одноразової грошової компенсації за шкоду здоров`ю є волевиявлення особи, що реалізується шляхом звернення до уповноваженого органу із заявою встановленого зразка, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню той нормативно-правовий акт, що визначає порядок і розмір одноразової грошової компенсації станом на день звернення із заявою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 у справі № 3-рп/2012, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час звернення позивача до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із відповідною заявою, розмір одноразової компенсації для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому, розмір одноразової компенсації для інвалідів ІІ групи з числа осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС становить 284,40 грн.
Колегія суддів апеляційного погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки стаття 48 Закону №796-ХІІ з прийняттям Закону України від 06.06.2017 №2082-VIII, який набрав чинності 28.06.2017, була викладена у новій редакції, за змістом якої повноваження щодо визначення порядку виплати і розміру одноразової грошової компенсації за шкоду здоров`ю були делеговані Кабінету Міністрів України і такі зміни не були визнані неконституційними, то виплата Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради позивачу одноразової компенсації у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» є правомірною та обґрунтованою.
Також, колегія суддів апеляційного суду визнає необґрунтованими доводи позивача стосовно неможливості обмеження соціальних прав громадян та зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 р.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №340/2741/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва