Справа № 216/4399/20
провадження 2/216/67/26

РІШЕННЯ
іменем України

14 липня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Цимбалістенко О.В.,
за участю: 
секретаря судового засідання Таганської Є.Р., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог позивача
Представник позивача звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.
У позовній заяві представник позивача просить:
1. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 35 226, 64 грн;
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2102,00 грн.  
Обґрунтування позовних вимог
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 
Домоволодіння Відповідача устатковане газовою плитою, опалювальний прилад двоконтурний. За адресою зареєстровано 4 особи.
28.07.2019 року газопостачання за адресою відповідача було відключене, шляхом опломбування крану.
17.01.2020 за адресою Відповідача представниками АТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №38, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: "несанкціоноване відновлення газопостачання споживачем, порушення пломб та пломбувального матеріалу на вхідному крані. ГО у роботі."
Акт про порушення споживач відмовився підписувати, що зафіксовано відеозйомкою.
В п. 8 Акту про порушення Відповідачу повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 13.02.2020 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1 та зазначено контактний телефон. На адресу відповідача було направлено листа від 20.01.2020 з повідомленням про дату та орієнтовний час засідання, актом про порушення.
Таким чином, Відповідача було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення, дату та орієнтовний час засідання.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (п.8 розд. 5 Глави XI Кодексу).
На засіданні комісії, яке відбулось 13.02.2020 року (протокол №11) прийнято рішення здійснити донарахування по акту про порушення та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості (копія додається) за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв Відповідача за період з 28.07.2019 (за шість місяців до виявлення порушення) до 17.01.2020 (день виявлення порушення) в розмірі 35226,64 грн. 21.03.2020 відповідачу було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 13.02.2020, однак оплату не було здійснено.
Позиція відповідача
ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Разом з тим, ОСОБА_1 та її представник Скрига М.В. у своїй заяві-клопотанні поданій до суду 04.10.2023 просили суд відмовити в задоволенні позовної заяви АТ «Криворіжгаз» в повному обсязі. В обгрунтування заяви зазначили, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу та учасником ринку природного газу. З моменту набрання чинності Закону України від 09.04.2015 «Про ринок природного газу» відбулось повне відокремлення сфери розподілу природного газу від сфери постачання природного газу, тому оператор розподільної системи АТ «Криворіжгаз» не здійснює постачання споживачам природного газу за відсутності у нього права на здійснення такої господарської діяльності та за відсутності в наявності самого природного газу, а відтак вимога сплатити заборгованість за необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 35226,64 грн є незаконною та не підлягає задоволенню. Разом з тим, жодного акту виконаних робіт на підтвердження реально проданої кількості природного газу відповідачу АТ «Криворіжгаз» не надав, а відтак і не довів що відповідачу було продану певну кількість природного газу. Крім того вказують, що у оператора ГРМ АТ «Криворіжгаз» відсутня ліцензія на здійснення господарської діяльності у сфері постачання природного газу, таким чином вони не можуть використовувати дані газових лічильників, які призначені для обчислень у сфері постачання природного газу. Тому вимога представника позивача про стягнення 35226,64 грн ґрунтується на припущеннях та домислах. 
Стислий виклад обставин справи, встановлених судом
31 липня 2020 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» звернувся до Центрально-Міського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.
Ухвалою від 10.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.
26.12.2024 розпорядженням заступника керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Цимбалістенко О.В. 
Ухвалою судді Цимбалістенко О.В. Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2025 року цивільну справу за позовною заявою заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований(донарахований) об`єм природного газу - прийнято до провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
11 травня 2026 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі було відмовлено. Одночасно судом було роз`яснено ОСОБА_1 положення ч.ч. 1, 2, 4 ст. 212 ЦПК України, відповідно до яких: учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою; учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Крім того, з метою реалізації права на участь у судовому засіданні Шевченко Оксани Олександрівни особисто або в режимі відеоконференції було відкладено розгляд справи до 09 год 30 хв 14 липня 2026 року.
14 липня 2026 року представник позивача Домбровська Є.В. в судове засідання не з`явилась, разом з цим 28.10.2025 надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. 
Позивач ОСОБА_1 та її представники Комар Е.Л. і Скрига М.В. в судове засідання призначене на 14.07.2026 не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суду від них не надходило.
Переконавшись, що у час на який призначено судовий розгляд цієї справи відсутня повітряна тривога і прибуття до суду не становить небезпеки для життя та здоров`я учасників справи, суд, ухвалює здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом справи та вирішенню питань.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Матеріалами справи встановлено, що представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали особисто повістки про виклик до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу на 09 годину 30 хвилин 14 липня 2026 року, що підтверджується розписками – а.с.226, 227.
Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
З огляду на те, що представники відповідача Комар Е.Л. та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені дату, час і місце судового засідання та не повідомили суд про причини своєї неявки в судове засідання призначене на 09 год 30 хв 14.07.2026 підстав для відкладення розгляду справи, яка перебуває в провадження суду з 31 липня 2020 року суд не вбачає. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Постановою НКРЕКП №1839 від 29.06.2017 позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. 
В Кодексі газорозподільних систем, затвердженому постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс), зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі - ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.
Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до п. 2 гл. 6 Розділу 10 Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс) протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:
контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу);
- перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку;
- монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Згідно з п. 2 гл. 9 розділу 10 Кодексу оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.
Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.
Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний допустити уповноважених представників Оператора ГРМ (разом з їх відповідними засобами) за пред`явленням ними службових посвідчень на власну територію (у приміщення), де встановлений комерційний ВОГ, та забезпечити їм доступ до елементів комерційного ВОГ для виконання зазначених заходів, у тому числі огляду газопроводу перед та після ВОГ. У випадку відмови в доступі чи незабезпечення допуску Оператор ГРМ має право здійснити заходи, передбачені цим Кодексом.
В підпункті 2 пункту 1 глави 2 Розділу 11 Кодексу, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газопостачання.
ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що було визнано відповідачем у своїй заяві – а.с.88-90.
28.07.2019 газопостачання за адресою відповідача було відключене, шляхом опломбування крану, що підтверджується Актом № 7326 на відключення газових приладів та побутових лічильників газу – а.с.9.
17.01.2020 представниками АТ «Криворіжгаз» за адресою Відповідача був складений акт про порушення №38, відповідно до якого було встановлено несанкціоноване відновлення газопостачання споживачем, порушення пломб та пломбувального матеріалу на вхідному крані. ГО у роботі – а.с.10-11.
Відповідно до відеозапису наданого позивачем, що міститься в матеріалах справи на а.с.12, споживач відмовився підписувати акт.
Пунктом 8 Акту про порушення № 38 встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 13.02.2020 р. за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1 та зазначено контактний телефон. 
Разом з тим, 20.01.2020 на адресу відповідача було направлено листа з повідомленням про дату та орієнтовний час засідання та акт про порушення а.с.13 – 14.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії від 13.02.2020 № 11 ОСОБА_1 на засідання комісії з розгляду акту про порушення № 38 не з`явилась – а.с.15.
На підставі акту про порушення члени комісії склали акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за період з 28.07.2019 до 17.01.2020 - а.с.16.
02.03.2020 відповідачу ОСОБА_1 листом було направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 35 226,64 грн та повідомлено про необхідність його сплати протягом 15 календарних днів з дня його отримання – а.а.17-19.
Згідно з розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу заборгованість ОСОБА_1 складає 35 226,64 грн – а.с.7, яка добровільно сплачена не була.
Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України покладає на сторони обов`язок доказування і подання доказів.
Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 щодо відсутності у позивача права користування газовими лічильниками для визначення обсягу споживання природного газу з огляду на наступне. 
Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються Законом України «Про ринок природного газу», при цьому технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема, умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2494 (далі - Кодекс ГРМ), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1382/27827 (далі - Правила постачання природного газу), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1384/27829 (далі - Типовий договір).
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
В статті 1 ЗУ «Про ринок природного газу», містяться визначення наступним термінам:
постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;
постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;
розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;
Пунктом 1.4 Типового договору природного газу визначено, що послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу і включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
Частиною 1 розділу II Правил постачання природного газу встановлено, що підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу.
Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про ринок природного газу», приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.
Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.
Відповідно до п. 5 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.
Визначені за умовами Глави 4 Кодексу ГРМ та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.
Аналогічні норми, містяться в п.5.5, п. 5.6, Типового договору розподілу природного газу.
Отже, з огляду на вище викладене, необхідно підсумувати, що зобов`язання щодо фіксації показань лічильника газу покладено безпосередньо на споживача, а формування об`ємів розподілу та споживання природного газу на Оператора ГРМ.
Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача та її представника в частині щодо відсутності підтвердження надання відповідачу ОСОБА_1 природного газу позивачем, у зв`язку із не наданням позивачем акту виконаних робіт на підтвердження реально проданої кількості природного газу з огляду на наступне. 
Пунктом 6.8. Типового договору природного газу визначено, що надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Для побутових споживачів природного газу такого процедури не передбачено.
Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.
Разом з тим, оцінюючи інші доводи відповідача, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).
Судом встановлено належними та допустимими доказами було встановлено, що відповідачкою були порушені вимоги Кодексу ГРМ, які виявились у несанкціонованому відновленні газопостачання споживачем, порушення пломб та пломбувального матеріалу на вхідному крані, та враховуючи відсутність доказів їх спростування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2102,00 грн судового збору.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 278-279 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» 35 226 (тридцять п`ять тисяч двісті двадцять шість) грн 64 к. заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 к.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03341397, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 20 липня 2026 року. 
Суддя        О.В. Цимбалістенко