Справа № 161/9684/26 
Провадження № 2/161/5378/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,
за участю секретаря с/з - Ващук В.В., 
позивача - ОСОБА_1 ,
третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сидорук Ольга Василівна, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОТВІР» про надання дозволу на розпорядження та використання біологічного матеріалу,
ВСТАНОВИВ:
04 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ТОВ «БЛАГОТВІР» про надання дозволу на розпорядження та використання біологічного матеріалу.
Позов обґрунтований тим, що з 28 грудня 2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , подружжя спільно планувало народження дитини, звернулось до центру репродуктивної медицини ТОВ «БЛАГОТВІР» для отримання медичної допомоги із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій.
09 травня 2025 року за заявою ОСОБА_4 було здійснено кріоконсервацію біологічного матеріалу — сперми.
Чоловік позивачки був військовослужбовцем Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув внаслідок вибухової травми під час виконання бойового завдання на території н.п. Березники, Куп?янського району Харківської області.
На підставі викладеного, просить суд надати право на розпорядження та використання біологічного матеріалу померлого ОСОБА_4 , що знаходиться на зберігання у ТОВ «БЛАГОТВІР».
08 травня 2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у ній, просить їх задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «БЛАГОТВІР» у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує.
Треті особи в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, не заперечили проти їх задоволення, про що подали до суду спільну заяву.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.
Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. 
Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області, про що складено актовий запис № 12.(а.с. 9).
Згідно з довідкою ТОВ «БЛАГОТВІР» від 14.04.2026 № 8 підтверджується факт кріоконсервації, відповідно до якої сперма ОСОБА_4 , за його заявою, була заморожена 09.05.2025 та внесена до Журналу обліку зберігання та використання сперми пацієнтів, біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка, що підлягають кріоконсервуванню, під номером 91. (10-12).
Відповідно до протоколу внутрішньоматкової інсемінації від 20.06.2025 та довідки ТОВ «БЛАГОТВІР» від 14.04.2026 № 8 вбачається, що 20 червня 2025 року у ТОВ «БЛАГОТВІР» було проведено внутрішньоматкову інсемінацію ОСОБА_1 з використанням біологічного матеріалу (сперми) чоловіка - ОСОБА_4 (а.с. 11,13-14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 загинув внаслідок вибухової травми під час виконання бойового завдання на території н.п. Березники, Куп?янського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом організації надання адміністративних послуг Демидівської селищної ради 23 лютого 2026 року, про що складено актовий запис № 44 та копією лікарського свідоцтва про смерть №12-17-162-45/26 від 20.02.2026 року (а.с. 15-16).
Згідно з відповіді ТОВ «БЛАГОТВІР» від 15.04.2026 вбачається, що позивачка, після смерті чоловіка звернулася до із заявою щодо подальшого зберігання кріоконсервованого біологічного матеріалу (сперми) її померлого чоловіка, та можливості посмертного використання біологічного матеріалу, на що отримала відмову.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 7 ст.281 ЦК України встановлено, що повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.
Відповідно ч.1 ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є нематеріальні блага, зокрема репродуктивний матеріал чоловіків, які виявили бажання його кріоконсервувати.
Питання донорства репродуктивних клітин частково регулюються ЦК України, зокрема ст. 290.
Частиною 1. ст. 290 ЦК України визначено, що повнолітня дієздатна фізична особа має право бути донором репродуктивних клітин.
Частиною 3 ст. 290 ЦК України передбачено право фізичної особи дати письмову згоду на донорство її органів та інших анатомічних матеріалів на випадок своєї смерті або заборонити його.
Особа донора не повинна бути відомою реципієнту, а особа реципієнта - родині донора, крім випадків, коли реципієнт і донор перебувають у шлюбі або є близькими родичами.
Заморожування (кріоконсервація) сперми та інших біологічних репродуктивних матеріалів людини регулюється Порядком застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні (далі Порядок), затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2013р. №787.
Відповідно до розділу VII Порядку, 7.1. Кріоконсервація сперми, ооцитів, ембріонів та біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка, оваріальної тканини та їх зберігання здійснюються за заявою на кріоконсервацію сперми, ооцитів, оваріальної тканини чи біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка (додаток 20), та заявою на кріоконсервацію ембріонів (додаток 21).
Дані заносяться до журналу обліку, зберігання та використання сперми пацієнтів, біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка, що підлягають кріоконсервуванню (додаток 22), журналу обліку, зберігання та використання кріоконсервованих ооцитів, журналу обліку, зберігання та використання кріоконсервованої тканини яєчника (додаток 23), журналу обліку, зберігання та використання кріоконсервованих ембріонів.
7.2. Заклад охорони здоров`я забезпечує необхідний режим зберігання та використання біоматеріалу на основі рекомендованих і апробованих протоколів виробників живильних середовищ. Процедура заморожування та розморожування проводиться ембріологом на підставі заяви на розморожування сперми, ооцитів, оваріальної тканини чи біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка, за формою, наведеною у додатку 24 до цього Порядку, та заяви на розморожування і перенесення ембріонів за формою, наведеною у додатку 25 до цього Порядку.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що станом на час звернення чоловіка позивачки до клініки ТОВ «БЛАГОТВІР», заява підписана останнім у відповідності до додатку 20 передбачала висловлення волевиявлення особи на згоду проведення кріоконсервації і зберігання відповідного біологічного матеріалу на відповідний строк. Також особа попереджалась, що біологічний матеріал після кріоконсервації може стати не придатним для використання; настання вагітності при використанні розмороженого біологічного матеріалу не гарантовано.
Отже, проведення кріоконсервації та подальше зберігання відповідного біологічного матеріалу, безпосередньо передбачає його заморожування.
Водночас, станом на час звернення ОСОБА_4 до відповідача, з метою кріоконсервації його біологічного матеріалу та подальшого його зберігання, складені заяви у відповідності до Порядку, чинного на час звернення, не передбачали можливості врахувати необхідності передбачити розпорядження репродуктивними клітинами на випадок смерті особи чи оголошення її померлою.
Разом із тим, чоловік позивачки за життя не звертався до клініки з заявами про розморожування біологічного порядку у відповідності до додатку №24.
Відповідно до абзацу 10 пункту 1 статті 11Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у період дії воєнного стану військовослужбовці, визначені у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, мають право на безоплатне отримання медичної послуги, пов`язаної із забезпеченням реалізації їхнього права на біологічне батьківство (материнство), зокрема на здійснення забору, кріоконсервації та зберігання їхніх репродуктивних клітин на випадок втрати репродуктивної функції при виконанні обов`язків із оборони держави, захисту Вітчизни та інших покладених на них обов`язків відповідно до законодавства, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.3 п.2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3496-IX від 22.11.2023, встановлено, що у разі смерті або оголошення судом померлою особи, репродуктивні клітини якої зберігаються відповідно до законодавства, їх безоплатне зберігання відповідно до цього Закону здійснюється протягом трьох років з моменту смерті такої особи або оголошення судом її померлою. Після закінчення цього строку подальше зберігання таких клітин може бути продовжене за рахунок іншої особи, визначеної у заповіті особи щодо власних репродуктивних клітин, які зберігаються відповідно до законодавства, на випадок її смерті або оголошення судом її померлою.
Зазначені обставини в цілому свідчать про відсутність правового механізму щодо розпорядження та подальшого посмертного використання кріоконсервованого за життя репродуктивного матеріалу чоловіків.
Водночас судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до відповідача з метою застосування методик допоміжних репродуктивних технологій, за наслідком чого відповідачем було здійснено кріоконсервування біологічного матеріалу ОСОБА_4 та подальше його зберігання. Зазначена поведінка ОСОБА_4 могла свідчитти про наявність його усвідомленої, добровільної та послідовної волі на використання власного біологічного матеріалу, спрямованої на реалізацію репродуктивного права.
У заяві на кріоконсервацію сперми, ооцитів, оваріальної тканини чи біологічного матеріалу, отриманого з яєчка або його придатка від 09.05.2025, ОСОБА_4 надав згоду на використання кріоматеріалів в наукових, клінічних цілях після закінчення строку зберігання кріоматеріалів (а.с. 10).
Конституцією України закріплено норму, яка визнає права людини, її життя та здоров`я, честь і гідність, власне саму людину найвищою соціальною цінністю в державі.
Безпосередньо забезпечення та реалізація гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина є однією з пріоритетних функцій правової та соціальної держави та є її обов`язком.
Одним із основних та важливих природних прав людей є репродуктивне право, що може реалізовуватися різними способами, забезпеченими законодавцем. Власне даний вид прав реалізується через батьківство.
Позивачка наполягає на тому, що вони з загиблим чоловіком добровільно розпочали вищевказану процедуру, хоче її завершити та отримати медичні послуги з посмертним використанням кріоконсервованого за життя репродуктивного матеріалу чоловіка.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «БЛАГОТВІР» є підставними, законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Понесені позивачкою витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.
Керуючись ст.ст.1-18,76-89,141,211,263-265,267,352,354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на розпорядження та використання біологічного матеріалу (сперми) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОТВІР», з метою застосування допоміжних репродуктивних технологій.
Судові витрати залишити за позивачкою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛАГОТВІР», місцезнаходження: 45625, Волинська область, Луцький район, село Тарасове, вул. Лісова, буд. 1б, РНОКПП: 37858308;
Третя особа 1: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Третя особа 2: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 01.07.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області      Людмила ПРИСЯЖНЮК