ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"21" липня 2026 р. Справа № 924/683/26 

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., з участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши у залі судового засідання № 305 справу 
за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН», м. Харків
про стягнення 39229,47 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, 33,78 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, 2489,30 грн 3% річних, 9969,47 грн інфляційних втрат,

Представники сторін:
позивача: Яковлев А.В. - представник за довіреністю;
відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 21.07.2026 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення в справі.

Процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 03.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 924/683/26 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН» 39229,47 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, 33,78 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, 2489,30 грн 3% річних за період з 01.04.2024 по 01.06.2026, 9969,47 грн інфляційних втрат за період з квітень 2024 року – травень 2026 року на підставі договору з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії від 19.09.2022 № 8585/883. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що згідно з укладеним між сторонами договором позивач надає відповідачу послугу з постачання теплової енергії в приміщення площею 116 кв.м та 35,7 кв.м у будинку № 2 по вул. Зарічанській в м. Хмельницькому. Як зазначає позивач, станом на 01.08.2023 у відповідача внаслідок невиконання договору виникла заборгованість за надані послуги постачання теплової енергії в розмірі 51310,49 грн. Згодом 22.09.2023 між позивачем та Товариством «Малярний двір Україна» (в подальшому ТОВ «ФЕБ КОМ ІН») було укладено угоду про розстрочення заборгованості, яку відповідачем виконано частково в розмірі 25655,28 грн. Відтак, залишок заборгованості станом на 01.06.2026 становить 25655,21 грн. Крім того, після укладення угоди про розстрочення заборгованості до повернення приміщення згідно з актом про повернення приміщення від 30.12.2023 відповідач продовжував користуватися послугами постачання теплової енергії. За період з 01.11.2023 по 01.01.2024 позивачем було нараховано 13574,26 грн, які відповідачем також не погашено. Отже, беручи до уваги викладене вище, загальний розмір заборгованості за надані позивачем відповідачу послуги з постачання теплової енергії становить 39229,47 грн. Окрім того, за період з 01.09.2023 по 01.01.2024 відповідачу було нараховано 67,56 грн за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, з яких відповідачем погашено 33,78 грн. Відтак, заборгованість станом на 01.06.2026 становить 33,78 грн.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві.
Відповідач не скористалися правом участі свого представника на судовому розгляді справи, відзиву на позов не подав, причин не повідомив.
Ухвала суду від 03.07.2026 у цій справі надіслані на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.06.2026, однак була повернута до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Згідно з ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.
Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З наведеного, відповідач є такими, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.
Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.
Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття.
Ураховуючи викладене вище, відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.
Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.
Наказом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» від 01.11.2021 № 121 встановлено з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі 16,89 грн/місяць за послугу з постачання теплової енергії.
19.09.2022 між Міським комунальним підприємством «Хмельницьктеплокомуненерго» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» (споживач) укладено договір з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії № 8585/883, відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується надати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік, теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
У п. 3 договору зазначена інформація про споживача, а саме: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, номер будинку 2, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача – 116,00 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,006000 (п. 3.1. договору); м. Хмельницький, вул. Зарічанська, номер будинку 2, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача – 35,70 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,000000 (п. 3.2. договору).
Відповідно до п. 6 договору виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури.
Згідно з п. 7 договору надання послуги здійснюється безперервно з урахуванням часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Як передбачено п. 10 договору, визначення якісних та кількісних показників послуги здійснюється за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії.
Умовами п. 12 договору передбачено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку.
Пунктом 21 договору передбачено, що розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець.
У пункті 33 договору сторонами погоджено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається, зокрема із плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги; плати за абонентське обслуговування і відображаються окремим рахунком.
Ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу з постачання теплової енергії складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 6467,22 грн з ПДВ за одну Гкал.
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на вебсайті виконавця: www.teplo.km.ua.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.
Відповідно до п. 35 договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 числа місяця, але не може перевищувати місяць.
Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Вартість за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії становить 16,89 грн/місяць (з ПДВ).
Згідно з п. 36 договору виконавець формує та не пізніше 8 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок, на оплату послуги.
Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді.
Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за сім днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.
Як передбачено п. 37 договору, сторони погодили, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Умовами п. 39 договору передбачено, що під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).
За наявності заборгованості у споживача за цим договором виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за послуги, надані у минулі періоди за цим договором.
Кошти, які надійшли від споживача, будуть зараховуватись як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.
Виконавець не має права зараховувати плату виконавцю за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві.
Пунктом 41 договору погоджено, що у разі коли споживач не повністю вніс плату виконавцю за розрахунковий період, а також коли виконавець здійснює зарахування переплати в рахунок заборгованості за минулі періоди або в рахунок майбутніх платежів споживача відповідно до пункту 39 цього договору, отримані від споживача кошти зараховуються: в першу чергу - в рахунок плати за послугу, в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.
У п. 41 договору сторонами погоджено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.
Відповідно до п. 43 договору споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору (пп. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця інформацію про ціну/тариф на послугу, загальну вартість місячного платежу, структуру, ціни/тарифу на послугу, норми споживання та порядок надання послуги, а також про її споживчі властивості (пп. 2).
Згідно з п. 44 договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (пп. 3); у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором (пп. 5).
Як передбачено п. 47 договору, сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору відповідно до законодавства та цього договору.
Пунктом 48 договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний оплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
У п. 55 договору погоджено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами після скріплення печатками сторін з 19.09.2022 та діє до 19.09.2023.
Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду його умов передбачених п. 56 договору.
Умовами п. 57 договору передбачено, що припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними.
Умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги, можуть бути змінені виключно за згодою сторін. У разі зміни, тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 58 договору).
На підставі наведеного вище договору позивачем виставлено відповідачу рахунки № 883 на оплату за використану теплову енергію, а саме: від 30.11.2023 на суму 48496,68 грн, від 27.12.2023 на суму 52057,14 грн.
Крім того, позивачем виставлено відповідачу рахунки № 883 на оплату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, а саме: від 07.11.2023 на суму 16,89 грн, від 19.12.2023 на суму 33,78 грн.
Надіслання вказаних вище рахунків відповідачу підтверджується списками згрупованих відправлень “Рекомендований лист” від 18.01.2024.
Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» із претензією від 09.08.2023 № 1284/09, у якій просило перерахувати заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 51310,49 грн.
Листом від 01.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» просило Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» у зв`язку із введеним воєнним станом зробити реструктуризацію боргу і встановити наступний графік погашення заборгованості: вересень 2023 року – липень 2024 року по 4275,87 грн щомісячно, серпень 2024 року – 4275,92 грн. При цьому, у вказаному листі Товариство з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» вказало, що гарантує повне погашення боргу згідно з зазначеним графіком погашення заборгованості.
22.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» (Сторона 1) та Міським комунальним підприємством «Хмельницьктеплокомуненерго» (Сторона 2) укладено угоду про розстрочення заборгованості, відповідно до п. 1.1. якої предметом даної угоди є розстрочення погашення заборгованості за спожиту теплову енергію згідно договору про надання послуг з теплопостачання від 19.09.2022 № 8585/883.
Відповідно до п. 2.1. угоди Сторона 1 визнає свою заборгованість перед Стороною 2 за спожиту теплову енергію згідно договору про надання послуг з теплопостачання від 19.09.2022 № 8585/883, яка станом на 01.09.2023 становить 51310,49 грн, та зобов`язується її погасити в строк до 30 серпня 2024 року шляхом щомісячного перерахування на поточний рахунок Сторони 2 грошових коштів в таких розмірах: за період з вересня 2023 року по серпень 2024 по 4275,87 грн в місяць до 30 числа поточного місяця (п.п. 2.1.1.-2.1.12 угоди).
Згідно з п. 2.6. угоди Сторона 1 усвідомлює, що у разі одностороннього розірвання даної угоди, стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію буде здійснене Стороною 2 в судовому порядку із врахуванням встановленого індексу інфляції, 3 % річних та пені.
Дана угода набирає чинності з дня її підписання та діє до 31 серпня 2024 року (п. 2.7. угоди).
Відповідно до довідки Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» відповідачем у період вересень 2023 року – лютий 2024 року сплачено 25655,28 грн, а саме: 11.10.2023 – 4275,87 грн, 01.11.2023 – 4275,87 грн, 04.12.2023 – 4275,87 грн, 04.01.2024 – 4275,90 грн, 26.01.2024 – 4275,87 грн, 27.02.2024 – 4275,90 грн.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26.10.2023 № 1212 "Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" для потреб інших споживачів встановлено тариф на теплову енергію в розмірі 2980,10 грн/Гкал (без ПДВ) (п. 1.1.3 рішення).
Наказами Міського комунального підприємства “Хмельницьктеплокомуненерго” "Про зміну розміру нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для інших споживачів у листопаді 2023 року" у зв`язку із зміною ціни природного газу для інших споживачів встановлено, зокрема коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії, а саме: наказ від 01.12.2023 № 174 – встановлено коефіцієнт на листопад 2023 року в розмірі 1,139293; наказ від 03.01.2024 № 9 - встановлено коефіцієнт на грудень 2023 року в розмірі 1,070333.
Згідно з розрахунком заборгованості позивача станом на 01.06.2026 залишок боргу за послуги опалення становить 39229,47 грн (вул. Зарічанська, 2, опалювальна площа 151,70 кв.м).
Відповідно до розрахунку заборгованості позивача станом на 01.03.2024 залишок боргу за плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії становить 33,78 грн (вул. Зарічанська, 2).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» звернулося до Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» із листом від 18.12.2023 № 55/23, у якому просило у зв`язку із розірванням договору оренди приміщення, яке знаходилося за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 2, розірвати договір про постачання теплової енергії від 19.09.2022 № 8585/883 з 18.12.2023, про що укласти відповідну додаткову угоду. У цьому листі товариство гарантувало повне погашення боргу, який виник за минулий період.
18.12.2023 між фізичною особою-підприємцем Ставнічук Н.В. (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» (Орендар) укладено додаткову угоду № 12 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2021 № 01-12Хм/21, відповідно до п. 1 якої сторони домовились розірвати дію договору з 30.12.2023.
30.12.2023 між фізичною особою-підприємцем Ставнічук Н.В. (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» (Орендар) складено акт повернення приміщення, відповідно до якого Орендар повернув, а Орендодавець прийняв приміщення, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 2 загальною площею 151,7 кв.м.
Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.06.2026, від 29.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН» зареєстровано за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Павлова Академіка, 120, ідентифікаційний код 40094094. Крім того, згідно зі зазначеною у витягах інформацією 29.12.2023 внесено запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу: зміна місцезнаходження юридичної особи; зміна найменування юридичної особи.
У зв`язку з простроченням виконання відповідачем договірних відносин позивач звернувся з позовом до суду.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що між Міським комунальним підприємством “Хмельницьктеплокомуненерго” та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малярний Двір Україна» (в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН») укладено договір з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії від 19.09.2022 № 8585/883, умовами якого передбачено, що виконавець зобов`язується надати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 1 договору).
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
З положень ст. 655 ЦК України убачається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець, постачальник) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) для використання у відповідних цілях, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
У пункті 33 договору сторонами погоджено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається, зокрема із плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги; плати за абонентське обслуговування і відображаються окремим рахунком.
За умовами п. 37 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З положень ст. 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що позивачем з часу укладення договору № 8585/883 до 30.12.2023 (повернення відповідачем орендованого приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Зарічанська, 2) надавалися відповідачу послуги з постачання теплової енергії. За вказаний період у відповідача утворилася заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 64884,75 грн (51310,49 грн до 01.09.2023 та 13574,26 грн за період з 01.09.2023 по 30.12.2023), що підтверджується виставленим позивачем відповідачу рахунками та розрахунком заборгованості позивача.
Однак, з матеріалів справи слідує, що відповідач лише частково оплатив послуги з теплопостачання в розмірі 25655,28 грн, у результаті чого в нього станом на 01.06.2026 існує заборгованість у розмірі 39229,47 грн, що відображено в розрахунку заборгованості. Доказів про сплату зазначеної суми та доказів, які б її спростовували, суду не надано.
Щодо визнання відповідачем боргу за надані послуги з постачання теплової енергії судом взято до уваги правової позиції, наведені у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 30.01.2019 у справі № 905/2324/17, від 08.05.2019 у справі № 910/9078/18, від 21.05.2019 у справі № 904/6726/17, від 05.06.2019 у справі № 905/1562/18, від 10.06.2019 у справі № 911/935/18, від 11.06.2019 у справі № 904/2394/18 та від 05.09.2019 у справі № 910/14371/18, згідно з якими, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір (у спірних правовідносинах акт звірки підписано керівником відповідача); письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Отже, укладення між сторонами угоди про розстрочення заборгованості від 22.09.2023, часткова оплата відповідачем наданих послуг та лист відповідача від 18.12.2023 № 55/23, у якому останній гарантував повне погашення боргу перед позивачем, свідчать про визнання відповідачем боргу за надані послуги з постачання теплової енергії згідно з договором від 19.09.2022 № 8585/883 та безспірність вимог позивача в частині означеного боргу.
Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача боргу з оплати послуг з теплопостачання, наданих на виконання договору від 19.09.2022 № 8585/883, у розмірі 39229,47 грн.
Крім того, як встановлено судом, позивачем на виконання п. 33 договору за вересень-грудень 2023 року було нараховано відповідачу плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії на суму 67,56 грн, проте відповідачем частково оплачено заборгованість у розмірі 33,78 грн. Решта боргу в розмірі 33,78 грн станом на час розгляду цієї справи залишається несплаченою та підтверджується розрахунком заборгованості позивача, тому суд також доходить висновку про необхідність стягнення означеної заборгованості з відповідача на користь позивача.
Позивач також просить стягнути з відповідача 2489,30 грн 3% річних за період з 01.04.2024 по 01.06.2026 та 9969,47 грн інфляційних втрат за період з квітень 2024 року – травень 2026 року.
Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи “Законодавство” наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума 3 % річних у розмірі 2489,30 грн розрахована ним у межах суми допустимої до стягнення, відтак підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).
При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").
Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).
Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи “Законодавство” наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат по кожному зобов`язанню окремо, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 9969,47 грн розрахована ним у межах суми допустимої до стягнення, відтак підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи зазначені вище обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, проведені розрахунки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 39229,47 грн заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, 33,78 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, 2489,30 грн 3% річних, 9969,47 грн інфляційних втрат.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.
Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго», м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН», м. Харків про стягнення 39229,47 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, 33,78 грн заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, 2489,30 грн 3% річних, 9969,47 грн інфляційних втрат задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕБ КОМ ІН» (Харківська область, м. Харків, вул. Павлова Академіка, 120, ідентифікаційний код 40094094) на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Чорнобрового, 5, ідентифікаційний код 03356571) 39229,47 грн (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять дев`ять гривень 47 копійок) заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, 33,78 грн (тридцять три гривні 78 копійок) заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, 2489,30 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять гривень 30 копійок) 3% річних, 9969,47 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 47 копійок) інфляційних втрат, 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.07.2026.

Суддя С.В. Заверуха 

Віддрук. 2 прим.:
1 - до справи;
2 - відповідачу (61054, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, код 40094094) рек. з повід.
Позивачу надіслати рішення до електронного кабінету Електронного суду.