Справа № 362/4175/26 
Провадження № 1-кп/362/532/26 
ВИРОК
Іменем України
25.08.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 12026110000000400, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Яцьки Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Київська водяна бурова компанія Кароліна", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України (далі - КК України), 
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
За Законом України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває дотепер.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію та її проведення на території всіх областей України та міста Києва протягом 90 діб з дня набрання чинності вказаним Указом, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався та остання триває дотепер.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
ОСОБА_4 відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з військово-обліковим документом № 231020211362989900013 ОСОБА_4 05 серпня 2024 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби на підставі гр. ІІ наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
Тобто, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та визнаним рішенням військово-лікарської комісії придатним до військової служби, є особою, яка підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Однак, у невстановлений час, але не пізніше 23.09.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, в особливий період, не бажаючи проходити військову службу, вирішив ухилитися від призову.
У зв`язку з цим 23.09.2025 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний задум, будучи достеменно обізнаним про відсутність законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, втілюючи в реальність протиправний умисел, спрямований на ухилення від такого призову, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 із заявою щодо надання йому відстрочки з підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та долучив до неї копії документів, зокрема, копію підробленої довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, видану 19.10.2022 "Міжрайонною МСЕК № 1 м. Черкаси" серії 12ААБ № 422755, відповідно до якої останньому присвоєно ІІІ групу інвалідності.
Цього ж дня вказана заява із долученими до неї документами прийнята ІНФОРМАЦІЯ_4 та зареєстрована 23.09.2025.
Далі Комісією з питань надання відстрочки від мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатами розгляду поданої ОСОБА_4 заяви та долучених до неї документів складено відповідний протокол, яким прийнято рішення про надання ОСОБА_4 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 2 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на строк до 31.12.2025 та видано відповідну довідку, яка дійсна за пред`явлення військово-облікового документа та документа, що посвідчує особу.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, придатним до військової служби у воєнний час, не маючи законних підстав для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надав до ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо неправдиві відомості, обґрунтувавши їх підробленим медичним документом (довідкою), в якій вказані неправдиві відомості щодо стану його здоров`я, у результаті чого отримав таку відстрочку.
Отже, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.

ІІ. Позиція учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні підтримав пред`явлене обвинувачення. Просив суд із урахуванням позиції обвинуваченого здійснювати розгляд кримінального провадження, ураховуючи вимоги частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та обмежитись допитом обвинуваченого та документами, що характеризують обвинуваченого. Зауважив, що йому зрозуміло неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор зазначив, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, активно допомагає Збройним Силам України, зокрема 23.08.2026 перерахував на потреби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 20 000 грн. Просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рікта поклавши обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.Також зауважив про відсутність процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не оспорював фактичні обставини, про які зазначено в обвинувальному акті і показав, що дійсно після проходження ВЛК в нього вдома за місцем проживання виник умисел на ухилення від мобілізації шляхом отримання відстрочки, надавши неправдиві відомості про наявність у нього інвалідності ІІІ групи. Тому вдома підготував усі необхідні документи, у тому числі підроблену довідку про наявність інвалідності, та подав їх до ТЦК для оформлення відстрочки. Зобов`язувався подібного не вчиняти та підтримав думку прокурора щодо міри покарання. Повідомив, що останніх три місяці офіційно працює на підприємстві, на якому заброньований від мобілізації.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений зазначив, що визнання винуватості є добровільним, показання надані без жодного тиску/впливу з боку інших осіб; підтвердив усвідомлення неможливості оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Захисник обвинуваченого підтвердив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи. Кваліфікація дій обвинуваченого є вірною. Погодився з розглядом кримінального провадження в скороченому порядку відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України.
В судових дебатах захисник просив врахувати щире каяття обвинуваченого, відсутність негативних характеристик щодо нього, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно працевлаштований та заброньований за місцем роботи, у зв`язку з чим призначити йому мінімальний строк покарання із застосуванням іспитового строку, що є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. 
ІІІ. Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практикою Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд у порядку частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого. 
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

ІV. Висновки суду щодо пред`явленого обвинувачення
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за статтею 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

V. Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують
та обтяжують покарання
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України, в силу положень статті 12 КК України є нетяжким злочином.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, щиро розкаявся у вчиненому, здійснив добровільний внесок на підтримку Збройних Сил України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, за статтею 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено. Та обставина, про яку прокурор зазначав в обвинувальному акті (використання умов воєнного стану), охоплюється правовою кваліфікацією злочину.
Отже, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, усіх фактичних обставин кримінального правопорушення у сукупності із ставленням обвинуваченого до вчиненого, його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також завданої злочином шкоди, зважаючи на особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований на підприємстві, за яким заброньований від мобілізації, активно підтримує Збройні Сили України, з огляду на позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 336 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, і, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього основних обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 КК України, та додаткового обов`язку, передбаченого частиною третьою вказаної статті, у виді заборони виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме меті покарання, принципам гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.04.2026 у справі №761/12958/26 був застосований запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком до 25.05.2026 (включно), дія якого не продовжувалась.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись статтями 368 - 371, 373, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 25 серпня 2026 року. 
3. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених статтею 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя   ОСОБА_1