Справа № 131/794/26 
2026 р.

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2026 року	м.Іллінці 	

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Шелюховського М.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №131/794/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №131/794/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат.
16 липня 2026 року судом ухвалено заочне рішення у справі, яким позов задоволено.
20 липня 2026 року представник позивача Лях І.Д. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, так як судом не вирішувалось питання щодо витрат на правову допомогу, що становить 12000,00 грн.
Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено випадки для ухвалення додаткового рішення. Так, зокрема, згідно п. 4 цієї норми, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.2-4 цієї ж статті, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники справи в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не викликались.
Так, з матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення по справі, судом не вирішувалось питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене, слід зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, витрати позивачем на правничу допомогу адвоката підтверджуються договором №20/24 від 04.05.2024 року про надання правничої допомоги, попереднім (орієнтовним) розрахунком вартості витрат на правничу допомогу за договором № 20/24 від 04.05.2024 р. на суму 12000,00 грн, детальним описом робіт (наданих послуг) від 19.05.2026 р., актом приймання-передачі наданої правової допомоги за договором № 20/24 від 04.05.2024. та рахунком-фактурою №4 на суму 12000,00 грн. 
З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подав заяву про стягнення з відповідача судових витрат разом з доказами, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню. 
Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути понесенні останньою витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 223, 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Ляха Ігоря Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у справі №131/794/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат - задовільнити.
Ухвалити додаткове рішення у справі №131/794/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат, яким стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. 
Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною заочного рішення суду від 16 липня 2026 року у справі №131/794/26.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Суддя: