Cправа № 522/19214/25-Е
Провадження № 2/522/3776/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Андрієвської М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-7557187 від 13.04.2023 у розмірі 18745,00 гривень, яка складається з 4830,00 гривень заборгованості за тілом, 13915,00 гривень заборгованості за відсотками; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідач уклали кредитний договір у формі електронного документа використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - 8458F. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов?язується сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 230,00 гривень, порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору. Отже, позичальнику перераховується сума грошових коштів в розмірі 4600,00 гривень. На виконання умов кредитного договору, 13.04.2023 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "САН-РАЙЗ ФІНАНС" на платіжну картку № 4149-60ХХ-ХХХХ-7137. 30.10.2023 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 30102023, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. У порядку та на умовах, визначених у договорі факторингу, позивач зобов?язався передати (сплатити) первісному кредитору суму фінансування, а первинний кредитор зобов?язався відступити позивачу права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідач належним чином не виконав свого зобов?язання щодо повернення коштів, у зв?язку з чим виникла заборгованість у розмірі - 18745,00 гривень, яка складається з наступного: 4830,00 гривень - заборгованість по кредиту; 13915,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію чи емітувалась на ім`я відповідача платіжна картка № НОМЕР_1 . Якщо платіжна картка № НОМЕР_1 емітувалася на ім`я відповідача надати інформацію чи зараховувалася 13.04.2023 на картковий рахунок маска картки № НОМЕР_1 сума 4600,00 гривень від Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують відповідне зарахування.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2026 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 16.06.2026.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2026 здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
На підстві ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд відклав ухвалення та проголошення рішення до 22.06.2026.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України № 675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України № 675-VIII).
Згідно з ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України № 675-VIII).
Суд встановив, що 13.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-7557187, згідно з умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредитного ліміту складає 4830,00 гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 11.08.2023 або достроково. Тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: 5701,07 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 17480,00 гривень (п. п. 1.2.-1.7. договору № 00-7557187).
Згідно з п. 1.8 договору строк дії договору визначається з урахуванням того, що договір набирає юридичної сили з дати підписання обома сторонами та діє до дати, визначеної договором, а в частині виконання сторонами прийнятих зобов`язань - до їх повного виконання позичальником, а саме: сплатою кредитодавцю процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми кредиту в порядку визначеному договором.
Згідно з п. п 2.2., 2.3. договору № 00-7557187 дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 4830,00 гривень на карту позичальника № НОМЕР_1 , яка зазначається у форматі НОМЕР_2 , емітовану банком України. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 230,00 гривень. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору. Тобто, позичальнику перераховується сума кредиту 4600,00 гривень, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом трьох банківських днів з моменту (дати) укладення договору.
Порядок розрахунку процентів визначений п. п. 3.1.-3.6. договору № 00-7557187.
Відповідно до пп. 4.3.1. п. 4.3. договору № 00-7557187 позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Договір № 00-7557187 від 13.04.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8458F.
З довідки про ідентифікацію Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» вбачається, що підписання договору № 00-7557187 від 13.04.2023 одноразовим ідентифікатором 8458F відбулось 13.04.2023 о 19:56:26.
До матеріалів справи додані копія графіку платежів за кредитним договором; копія паспорту споживчого кредиту, у якому міститься інформація щодо основних умов кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором; копія правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» по продукту кредитна лінія, копія виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-7557187 за період з 30.10.2023 по 13.06.2024 на суму 18745,00 гривень.
На виконання ухвали від 07.10.2025 на адресу суду 24.10.2025 надійшла витребувана інформація, зокрема повідомлено про емітування на ім`я відповідача в банку карти № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ) та надано виписку за договором № б/н, у якій відображено рух коштів по рахунку відповідача, та містяться відомості про зарахування на картку відповідача грошових коштів у розмірі 4600,00 гривень.
Отже, факт отримання відповідачем від первісного кредитодавця грошових коштів на підставі кредитного договору у сумі 4600,00 гривень підтверджується належними і допустимими доказами.
30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) укладено договір факторингу № 30102023, відповідно до умов якого клієнт фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
На підтвердження відступлення права вимоги первісного кредитора позивачу до матеріалів справи долучені копія акту приймання-передачі до договору факторингу № 30102023 від 30.10.2023, витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 30102023 від 30.10.2023.
Позивач також надав копію розрахунку заборгованості за кредитом за період з 13.04.2023 по 30.10.2023, відповідно до яких загальна заборгованість відповідача за договором складає 18745,00 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4600,00 гривень, заборгованість по комісії 230,00 гривень, заборгованість по процентам 13915,00 гривень.
У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем коштів, отриманих від первісного кредитодавця. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості.
Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність заборгованості відповідача у розмірі 18745,00 гривень, що є підставою для задоволення позовної заяви.
Позивач також просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 591/2393/18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 сформульовано такий висновок: «Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи».
Справа є малозначною, розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, не становить значного суспільного інтересу, впливає виключно на відносини між кредитором та боржником, ціна позову складає 18745,00 гривень. Отже, витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень є неспівмірними із складністю справи та ціною позову та підлягають зменшенню до 2000,00 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До матеріалів справи додана копія платіжної інструкції про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Факт зарахування сплаченої суми грошових коштів до спеціального фонду державного бюджету України встановлений судом та підтверджений відповідною випискою.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Повний текст рішення суду складений 31.07.2026, з урахуванням значної навантаженості та періоду перебування судді у щорічній відпустці.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-83, 89, 133, 141, 244, 258-259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а ) заборгованість за кредитним договором № 00-7557187 від 13.04.2023 у розмірі 18745,00 гривень (вісімнадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а ) судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складений 31.07.2026.

Суддя         Юлія ЧОРНУХА