№ справи681/639/26
№2/687/584/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року         селище Чемерівці  Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.03.2025 року відповідач уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 71752512.    18.03.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18/03/26, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками.  
Так, відповідно до Реєстру боржників від 18.03.2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17262,24 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача.       
11.06.2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. 
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:       
Судом встановлено, що 25.03.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 71752512 в розмірі 7000 грн на строк 30 днів із датою повернення 23.04.2025 року, денна процентна ставка 0,500 %.
Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 
23.04.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про продовження строку користування кредитом на 30 днів, строк кредитування 60 днів.
Окрім того, 25.05.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про продовження строку користування кредитом на 12 днів, строк кредитування 72 дні.
Окрім того, 07.06.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про продовження строку користування кредитом на 15 днів, строк кредитування 87 днів.
Окрім того, 26.06.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про продовження строку користування кредитом на 14 днів, строк кредитування 101 день.
Окрім того, 24.07.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення угоди в сумі 14070 грн на 120 днів.
Окрім того, 12.08.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення угоди в сумі 19390 грн на 180 днів.
Окрім того, 12.11.2025 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» додаткову угоду до договору позики № 71752512, відповідно до якого сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилась на дату укладення угоди в сумі 19420 грн на 240 днів.
18.03.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18/03/26, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками.
Так, відповідно до Реєстру боржників №2 від 18.03.2026 року до договору факторингу № 18/03/26 від 18.03.2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17262,24 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2100 грн - сума заборгованості за відсотками; 7112,24 грн - сума заборгованості за пенею, 1050 грн - комісія за надання кредиту.
Факт зарахування коштів у розмірі 7000 грн, на картковий рахунок відповідача, підтверджується витребуваною судом випискою з АТ КБ «Приват Банк» по рахунку від 18.06.2026.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Із матеріалів справи слідує, що умовами договору надання грошових коштів у кредит, а саме п. 2.2.4 договору, передбачено стягнення комісії за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 15 % від суми кредиту.
Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 1050,00 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22.
Що ж стосується вимог позивача про стягнення 7112,24 грн - пені, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, наданий суду розрахунок заборгованості в частині стягнення комісії та пені не відповідає закону.
За таких обставин суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Так, у період з 25.03.2025 року по 23.04.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 1050 грн (30 днів х 35 грн (0,5% від тіла кредиту 7000 грн).
23.04.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1050 грн, з яких: 1050 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках.
Так, у період з 24.04.2025 року по 23.05.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 2100 грн (30 днів х 70 грн (1% від тіла кредиту 7000 грн).
25.05.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1400 грн, які слід віднести у погашення заборгованості по відсотках (2100– 1400= 700).
За 24.05.2025 та 25.05.2025 року позивачем не нараховувались відсотки по кредиту.
Так, у період з 26.05.2025 року по 06.06.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 840 грн (12 днів х 70 грн (1% від тіла кредиту 7000 грн).
За 07.06.2025 року позивачем не нараховувались відсотки по кредиту.
07.06.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 1330 грн, які слід віднести у погашення заборгованості по відсотках (1540– 1330= 210).
Так, у період з 08.06.2025 року по 22.06.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 1050 грн (15 днів х 70 грн (1% від тіла кредиту 7000 грн).
За 23.06.2025, 24.06.2025, 25.06.2025 та 26.06.2025 року позивачем не нараховувались відсотки по кредиту.
26.06.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 2100 грн, з яких: 1260 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках, а решту 840 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту.
Так, у період з 27.06.2025 року по 10.07.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 862,40 грн (14 днів х 61,60 грн (1% від тіла кредиту 6160 грн).
12.08.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 2770 грн, з яких: 862,40 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках, а решту 1907,60 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту (залишок тіла 4252,40 грн.).
12.11.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 2157,76 грн, які слід віднести у погашення заборгованості по тілу кредиту (4252,40 – 2157,76 = 2094,64 грн).
Таким чином, розмір основного боргу станом на 12.11.2025 року становить 2094,64 грн та складається із: тіла кредиту - 2094,64 грн.
Відповідач власних розрахунків не надав.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано.
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 17262,24 грн, а задоволено на суму 2094,64 грн, тобто на 12,13% (2094,64 х100: 17262,24). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 322,94 грн (2662,40х12,13:100).
Керуючись ст.ст. 10, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 71752512 в сумі 2094,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 322,94 гривень.
В решті частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014..
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Суддя          Борсук В.О.