Справа № 128/3533/26 

ВИРОК
Іменем України
20 серпня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань14.07.2026 за № 42026022240000062, по обвинуваченню 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прилука, Липовецького району Вінницької області, громадянина України, адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

12 липня 2026 року близько 18 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи на сходах магазину «Наш край», розташованого за адресою: селище Вороновиця, вул. Козацький шлях, 43, Вінницького району Вінницької області, очікував ОСОБА_4 , з яким напередодні у нього виник словесний конфлікт. У подальшому ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив правою рукою ОСОБА_4 за футболку та умисно наніс йому два удари кулаком лівої руки в ділянку правого плеча. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча, які, згідно з висновком судово-медичного експерта від 14.07.2026, виникли від дії тупого, твердого предмету, можливо 12.07.2026, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). 
До обвинувального акта додано заяву від 06.08.2026 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також до обвинувального акта додано заяву від 06.08.2026, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_4 згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Відповідно до вказаної заяви, ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою  цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою  цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі частини другої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт треба розглянути в порядку, визначеному частиною другою статті 381 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оглянувши обвинувальний акт та оцінивши додані до нього матеріали, суд вважає, що дії ОСОБА_3 треба кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органами досудового розслідування обставини, які не оспорюються ОСОБА_3 .
Суд також враховує, що відповідно до частин першої та другої статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання в порушенні громадського порядку не був помічений; раніше несудимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не установлено. 
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. У даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження. 

СУДДЯ