СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року Справа № 480/9924/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9924/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" від 27.05.2025 №ЦО 11108, яким ОСОБА_1 скасовано III групу інвалідності;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.11.2025 №1648 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій з 12.07.2024 по 30.11.2025 в сумі 173821,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2024 ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності довічно, у зв`язку з чим він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримував пенсію, як особа з інвалідністю. З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.11.2025 позивачу стало відомо про рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 27.05.2025 № ЦО-11108, яким його групу інвалідності було скасовано, у зв`язку з чим з виникла переплата пенсії в загальній сумі 173821,40 грн. за період з 12.07.2024 по 30.11.2025. На підставі рішення від 27.05.2025 про скасування позивачу ІІІ групи інвалідності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 25.11.2025 прийнято рішення № 1648 про утримання надміру виплачених сум пенсій з 12.07.2024 по 30.11.2025 в сумі 173821,40 грн.
Позивач вважає, що прийняті відповідачами рішення від 27.05.2025 та від 25.11.2025 є такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" з позовними вимогами не погодилась, у відзиві на позовну заяву зазначила, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ мала повні законодавчо обґрунтовані підстави для перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення позивачу третьої групи інвалідності та прийняття нового рішення, а відтак, оскаржуване рішення прийняте у межах повноважень, у спосіб та порядку, визначених чинним законодавством, а тому підстав для його скасування немає.
Представник позивача подала відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погодилася та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надало.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив такі обставини справи.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 762698 від 05.09.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково на підставі акту огляду МСЕК № 743.
Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Сумській області, як особа з інвалідністю.
Надалі, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії прийнято рішення від 27.05.2025 № ЦО - 11108, яким скасовано рішення про встановлення позивачу ІII групи інвалідності.
Підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці зазначено: лист ГУНП НПУ в Сумській області.
Як зазначає позивач, будь-які повідомлення про засідання комісії на якому прийняте рішення про скасування рішення МСЕК про встановлення йому групи інвалідності останній не отримував.
У подальшому, на підставі рішення від 27.05.2025 про скасування позивачу ІII групи інвалідності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення № 1648 від 25.11.2025 про утримання надміру виплачених сум пенсій з 12.07.2024 по 30.11.2025 в сумі 173821,40 грн.
Позивач не погоджується з такими рішеннями відповідачів, вважає їх протиправними, та такими, що порушують його права, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова № 1338) затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 1338 з моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
На час виникнення спірних правовідносин, що виникли між сторонами в справі, основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди) визначає Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 (далі - Положення про експертні команди).
Згідно з пп. 2 п. 8 Положення про експертні команди Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
В свою чергу, згідно з пп. 5 п. 8 Положення про експертні команди Центр оцінювання функціонального стану особи перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання функціонального стану особи, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу.
У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями;
Аналогічні положення закріплено в Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338, який визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та згідно з приписами п. 51 якого, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Аналіз процитованих норм свідчить про те, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, із обов`язковою присутністю особи, відносно якої здійснюється така перевірка. При цьому рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, надсилається на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди.
Як вже встановлено судом, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 762698 від 05.09.2024 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково на підставі акту огляду МСЕК № 743.
Однак, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії прийнято рішення від 27.05.2025 № ЦО - 11108, яким скасовано рішення про встановлення позивачу ІII групи інвалідності.
Підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці зазначено: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
У пункті 6.2 рішення вказано реквізити документа, на підставі якого ініційовано перевірку обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії: ГУНП НПУ в Сумській області № 1500/24/6-2025 від 30.01.2025, кримінальне провадження № 42023202350000028 від 17.08.2023.
Водночас, пунктом 51 Порядку № 1338 про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, Центр оцінювання функціонального стану особи чітко визначено, що відповідач має право на проведення перевірки обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду.
Тобто, пунктом 51 Порядку № 1338 відповідачу надається право на проведення перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії на підставі прийняття процесуального рішення уповноваженою на те особою (такими особами Порядком визначено слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд).
Водночас, посилання відповідача на лист ГУПН НПУ в Сумській області не може вважатися належною та самостійною підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії, оскільки таке посилання не є процесуальним рішенням у розумінні Кримінально - процесуального кодексу України та не містить обов`язкових реквізитів постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді чи суду, наявність яких прямо передбачена затвердженою формою відповідного рішення.
За відсутності відповідного процесуального акта, передбаченого пунктом 51 Порядку №1338, у відповідача були відсутні законні підстави для ініціювання та проведення перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії.
При цьому, відповідач не надав суду доказів того, що перевірка обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії проводилася на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду.
Відтак, дії відповідача щодо проведення перегляду рішення медико-соціальної експертної комісії, яким ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності суперечать приписам пункту 51 Порядку № 1338.
За наведених обставин, суд погоджується з доводами позивача про відсутність у спірних правовідносинах законних підстав для проведення відповідачем перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення йому ІІI групи інвалідності.
Крім того, суд звертає увагу на недотримання відповідачем вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".
Так, відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" (далі - Закон № 2073-IХ) адміністративний орган застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.
Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи (частина 2 статті 12 Закону № 2073-IХ).
Суд звертає увагу, що стаття 17 Закону № 2073-IХ гарантує право особи на участь в адміністративному провадженні та передбачає, що особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.
Отже, суд дій висновку про те, що проведення відповідачем перевірки обґрунтованості та скасування рішення МСЕК, яким позивачу встановлено інвалідність, за листом слідчого, а не відповідно до процесуального документу, визначеного пунктом 51 Порядку № 1338, з порушенням встановленого порядку, а саме без повідомлення особи стосовно якої проводиться перевірка, здійснено з порушенням таких принципів адміністративної процедури, як законність, відкритість, гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Частини 2, 3 статті 87 Закону № 2073-IХ визначають, що протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема, не відповідає принципам адміністративної процедури. Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.
Суд вважає, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу інвалідності, за наслідками якої прийняте спірне рішення, здійснена відповідачем з порушенням процедури, визначеної Порядком № 1338.
Оскільки допущені відповідачем порушення адміністративної процедури вплинули на правомірність вирішення справи по суті, тому суд дійшов висновку про наявність сукупності умов для визнання такого рішення протиправним та його скасування.
Суд наголошує, що пунктом 31 Порядку № 1338 передбачено, що під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
Отже, під час розгляду справи дослідженню підлягають не тільки записи, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, а й інші надані особою документи.
Суд вважає, що порушення відповідачем вимог Порядку щодо забезпечення позивачу права на участь під час перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності не може вважатись формальним, оскільки слугувало перешкодою для реалізації позивачем права бути присутнім під час перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення позивачу інвалідності, надання ним додаткових документів, проходження позивачем повного об`єктивного медичного обстеження.
Вирішуючи зазначений спір, суд не надає оцінку зазначеному у рішенні відповідача висновку про необґрунтованість встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності та відсутність підстав для визнання його особою з інвалідністю, оскільки така оцінка виходить за межі повноважень суду, який не є спеціалізованою установою в медичній сфері.
Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду суди вправі перевіряти законність висновку медико-соціальної експертної комісії лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів діючого законодавства.
Отже, за наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 27.05.2025 № ЦО-11108, яким скасовано рішення про встановлення позивачу ІII групи інвалідності, не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, а тому є протиправним та таким, що порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Відтак, зазначене рішення підлягає скасуванню.
Стосовно позовних вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.11.2025 № 1648, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Згідно зі статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 16.06.2020 по справі № 756/6984/16-а.
Проте відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку позивача. Також дане рішення не містить будь-яких обставин щодо зловживань з боку позивача при наданні документів пенсійному органу.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте у даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.
Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку позивача, підстави для стягнення з позивача надміру виплачених сум пенсії відсутні, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 11.12.2025, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Веріта Груп"; акт приймання наданих від послуг від 29.12.2025 за договором про надання правничої допомоги від 11.12.2025; квитанція № 1 від 11.12.2025 про отримання Адвокатським об`єднанням грошових коштів в розмірі 15000 грн за надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до акту приймання наданих послуг від 29.12.2025 за договором про надання правничої допомоги від 11.12.2025 вартість послуг, а саме: вивчення документів; консультування клієнта з приводу спірних правовідносин; збір доказів; підготування позовної заяви; копіювання та завіряння документів, доданих до позовної заяви; направлення до суду позовної заяви та доданих документів; представництво інтересів клієнта в суді, становить 15000 грн.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).
При цьому суд зазначає, що адміністративна справа № 480/9924/25 є справою незначної складності та дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Отже адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок для складання позовної заяви.
Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд виходячи з критеріїв пропорційності, співмірності та реальності, вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача частково, в сумі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що саме рішення Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" стало підставою для винесення рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та звернення позивача до суду з цим позовом, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" на користь позивача судовий збір в розмірі 1937,92 грн, сплачений при зверненні до суду та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" від 27.05.2025 року № ЦО-11108, яким ОСОБА_1 скасовано III групу інвалідності.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.11.2025 року № 1648 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій з 12.07.2024 по 30.11.2025 в сумі 173821,40 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, буд. 1-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 03191673) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в розмірі 1937 грн 92 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець