Справа №295/11141/26
Категорія 38
2/295/5171/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ: 
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4983751 від 17.10.2023 у розмірі 6200,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 17.10.2023між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 6200,00 грн на умовах оплатності та строковості.
У позовній заяві позивач також посилається на те, що відповідно до ст. 512, 514 ЦК України право вимоги до відповідача за кредитним договором №4983751 від 17.10.2023 перейшло до нього на підставі договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет».
Позивач у позові вказує, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту, яка становить 6200,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

ІІ. Процедура та позиції сторін
Згідно з ухвалою суду від 09.07.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, задоволено клопотання представника ТОВ «Фінпром Маркет» та витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію з приводу належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , витребувано виписку по рахунку по зазначеній карті за період з 17.10.2023 по 20.10.2023.
13.07.2026 засобами електронного зв`язку відповідач направив лист, в якому вказав, що жодних кредитних договорів не укладав. До листа долучив виписку по банківській картці з АТ КБ "Приват Банк", яка емітована на його ім`я (а. с.32-34). 
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справіматеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
20.07.2026 на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2026 з AT КБ "ПриватБанк" надійшли документи, які витребовував суд (а. с. 32-37).
Заяви по суті справи до суду також не надходили.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За правилами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду
Судом встановлено, що 17.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4983751, підписаний  ОСОБА_1 електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором kmRvsRRGP0 (а. с. 5-7).
Відповідно до п. 1 договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. 
Згідно з п. 2 договору позики сума позики складає 6200,00 грн, строк позики 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою 71,71 % (фіксована), з другого дня – 3,00%. Дата надання позики 17.10.2023, дата повернення позики 16.11.2023, знижена процентна ставка 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 3,50%, орієнтована реальна річна ставка 73283,11 %, орієнтовна загальна вартість позики 10664,00 грн. Ставки, визначені цим пунктом, є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.
У пункті 5.3 договору визначено, що  позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб сайту та мобільного додатку «СlickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. 
Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що кредитний договір підписаний сторонами в електронному вигляді, що цілком відповідає п. 5.3 договору, ОСОБА_1 - електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором kmRvsRRGP0, кредитний договір містить його персональні дані, що беззаперечно дає можливість його ідентифікувати, зокрема, дата народження, номер паспорта, коли і ким виданий, місце проживання, РНОКППО, номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , електронна адреса (а. с. 7). 
Суд зазначає, що при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення, без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Суд відхиляє доводи відповідача, що він не укладав кредитний договір, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. Суд звертає увагу, що договір, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Суд звертає увагу, що вказані вдоговорі позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4983751персональні дані ОСОБА_1 , а саме: номер паспорта, коли і ким виданий, місце проживання, РНОКППО, є достовірними, такими, що підтверджуються копією виписки по банківському рахунку, відомостями про зареєстроване місце проживання (а. с. 22, 34).
Адреса електронної пошти, зазначена позивачем в позовній заяві і відповідно у кредитному договорі, є актуальною, використовується відповідачем на цей момент, матеріали, направлені судом, були доставлені до цієї електронної скриньки. Крім того, лист від ОСОБА_1 13.07.2026 надійшов з цієї ж електронної пошти (а. с. 7, 32). 
Відтак, суд робить висновок, що ТОВ "Фінпром Маркет" доведений факт підписання і укладення відповідачем договору, який є підставою заявлених вимог.

Відповідно до довідки ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 28.04.2026 підтверджено виконання платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів з перерахування 17.10.2023 отримувачу ОСОБА_1 на карту НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 6200,00 грн, що також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 15.07.2026 (на звороті а. с. 9-10, 35-36). 
Крім того, до листа ОСОБА_1 долучив виписку по картці № НОМЕР_1 , емітовану на його ім`я, відкриту в АТ КБ "ПриватБанк", зі змісту якої вбачається, що у жовтні 2023 на цю карту були зараховані нецільовані надходження коштів у розмірі 6169,00 грн, що цілком відповідає змісту виписки, яка надійшла з АТ КБ "ПриватБанк", згідно з якою 17.10.2023 на картковий рахунок ОСОБА_1 був здійснений переказ на суму 6200,00 грн, на карту зараховано 6169,00 грн, комісія 31,00 грн (а.с. 33, 36).
Суд вважає, що відповідач на підставі належних доказів не довів, що кошти у розмірі 6200,00 грн, які були зараховані на його картковий рахунок 17.10.2023, надійшли не від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що він отримав їх помилково і повернув. 
Отже, суд робить висновок, що позивачем на підставі належних доказів доведено, що первісний кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. 

25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги до відповідача, що підтверджується змістом самого договору та Витягами з Реєстру боржників до цього Договору.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, на підставі ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Фінпром маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4983751 від 17.10.2023.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Встановивши, що відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти, судом не встановлено, що він належним чином виконав свої зобов`язання з їх повернення у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за тілом кредиту становить 6200,00 грн,  який суд визнає правильними, таким, що відповідає умовам укладеного кредитного договору та вимогам чинного законодавства.
Відповідач належних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором суду не надав.
Проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору позики, що призвело до порушення майнових прав позивача, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в межах заявлених позивачем вимог у розмірі 6200,00 грн. 

V. Розподіл судових витрат 
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову також покладаються на відповідача.
 
Отже, на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 

 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги у розмірі 4500,00 грн представником позивача надані копії: договору №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025; витяг з акту №9ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, зі змісту якого вбачається, що правова допомога складається з таких послуг: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів - 500,00 грн; складання позовної заяви, моніторинг та аналіз судової практики 4000,00 грн, що разом становить 4500,00 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанова від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80, від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а, від 18.03.2021 у справі № 520/4012/19, від 23.04.2021 у справі № 521/15516/19, від 14.06.2021 у справі № 826/13244/16).
Враховуючи категорію і складність цієї справи, яка за характером спірних правовідносин є малозначною, розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, розмір заявлених до стягнення вимог, що становить 6200,00 грн, те, що позовні вимоги задоволені, беручи до уваги обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, яка складається з підготовки позовної заяви та направлення її до суду, з огляду на зміст позовної заяви, яку складав адвокат, яка є типовою, значною мірою містить лише загальні формулювання і посилання на правові норми, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності наданих адвокатських послуг, суд вважає завищеною послугу зі складання позовної заяви в розмірі 4000,00 грн,також зі змісту позовної заяви не вбачається, що представником проводився моніторинг і аналіз судової практики, а відтак суд робить висновок, що заявлені до стягнення витрати на надання правничої допомоги підлягають зменшенню, судом не встановлена їх доцільність та необхідність у такому розмірі, тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з надання правничої допомоги у сумі 3000,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованістьза договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4983751 від 17.10.2023 за тілом кредиту у розмірі 6200,00 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати з надання професійного правничої допомоги в сумі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Стрілецька