Справа № 194/478/26
Номер провадження № 2-а/194/10/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року         м.Тернівка
Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Хоменко Д.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого діє представник – Міняйло Ярослав Володимирович до Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ЄДРПОУ 40108646), про визнання протиправною та скасування постанови, 
встановив:
До Тернівського міського суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови.
Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6726747 від 26.02.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340грн. провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
26.02.2026 року в м.Дніпро інспектором взводу УПП роти УПП бат. УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Левченко М.Є. винесено постанову ЕНА №6726747 від 26.02.2026 року про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.
Згідно фабули постанови водій ОСОБА_1 в м. Дніпро просп..Пилипа Орлика 18 керував транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 в якого додатково над кабіною встановлено бокс із спальним місцем, про що відсутні записи в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням правил норм та стандартів щодо переобладнання транспортних засобів, чим порушив вимогу п.31.1, 31.3а ПДР України(експлуатація ТЗ у разі їх вигот./преобл. з порушенням вимог стандартів, правил і норм).
Позивач не погоджується з вказаною постановою оскільки як видно зі змісту постанови, в ній не зазначено конкретно які стандарти, норми та правила порушено водієм. Постанова не містить у собі конкретних нормативних актів і їх конкретних норм та приписів, які зобов`язували водія здійснити реєстрацію чи дотриматись певної процедури при здійсненні переобладнань, якщо такі дійсно були виявлені. В постанові не обґрунтували і не довели того факту, що автомобіль, який належить позивачу переобладнаний, і що таке переобладнання вимагало реєстрації, а також що таке переобладнання (якщо воно мало місце) стосується безпеки дорожнього руху, як це зазначено у п.31.3а ПДРУ.
У Позивача також наявний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 0153 5-01819-24 від 05.07.2024. Даний документ фактично свідчить про те, що здійснювати пересування на транспортному засобі можна і відсутність відомості у свідоцтві про реєстрацію про встановлений бокс із спальним місцем не буде підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2026 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач надав суду відзив у якому позовні вимоги не визнає. Вказує, що 26.02.2026 року інспектором патрульної поліції встановлено, що Позивач керував транспортним засобом RENAULT MASTER, на якому встановлено додаткову конструкцію над кабіною водія, зазначена конструкція використовується як спальне місце, відомості про таке конструктивне втручання відсутні у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Вказані обставини безпосередньо зафіксовані технічними засобами відеозапису, що узгоджується з вимогами ст. 251 КУпАП та є належним доказом у справі.
При цьому характер встановленої конструкції (бокс із спальним місцем) свідчить про її стаціонарність, функціональне призначення та інтеграцію у конструкцію транспортного засобу, що виключає можливість трактування її як тимчасового або знімного обладнання. Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно з п.31.1 та п.31.3(a) Правил дорожнього руху України експлуатація транспортних засобів забороняється у разі, якщо вони виготовлені або переобладнані з порушенням встановлених вимог, не відповідають нормам і стандартам у сфері безпеки дорожнього руху.
Таким чином, для наявності складу правопорушення достатнім є встановлення факту експлуатації транспортного засобу, конструкція якого змінена без належного оформлення та відповідності встановленим вимогам.
Доводи позивача фактично зводяться до заперечення необхідності будь-яких дій щодо оформлення встановленого обладнання. Разом з тим, суду слід врахувати, що встановлення боксу зі спальним місцем над кабіною водія є втручанням у конструкцію транспортного засобу, таке втручання змінює габаритні характеристики, впливає на центр мас, змінює функціональне призначення частини кузова, відповідно, це є класичним прикладом переобладнання транспортного засобу, а не встановленням допоміжного обладнання.
Відсутність відомостей про таке переобладнання у реєстраційних документах свідчить про те, що воно не пройшло передбаченої законодавством процедури погодження та реєстрації.
Посилання позивача на те, що в постанові не зазначено конкретні стандарти чи нормативні акти, є безпідставним.
У постанові чітко визначено характер порушення (переобладнання), наведено відповідні положення ПДР (п.31.1, 31.3(a), описано обставини правопорушення. Така конкретизація є достатньою для розуміння суті порушення та не порушує прав особи на захист.
Фактично позивач намагається підмінити питання наявності правопорушення питанням формального викладення постанови, що не є підставою для її скасування.
Посилання позивача на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу не спростовує встановлених обставин. Такий документ не підтверджує законність внесення змін у конструкцію транспортного засобу, не засвідчує проходження процедури переобладнання, не є документом, що замінює реєстраційні дії.
Факт наявності технічного контролю не легалізує самовільне переобладнання та не звільняє водія від обов`язку дотримуватись вимог законодавства.
Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів справи 26.02.2026 року в м.Дніпро інспектором взводу УПП роти УПП бат. УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Левченко М.Є. винесено постанову ЕНА №6726747 від 26.02.2026 року про накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Згідно фабули постанови водій ОСОБА_1 26.02.2026 року о 10:05:22 в м. Дніпро просп..Пилипа Орлика 18 керував транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 в якого додатково над кабіною встановлено бокс із спальним місцем, про що відсутні записи в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням правил норм та стандартів щодо переобладнання транспортних засобів, чим порушив вимогу п.31.1, 31.3а ПДР України(експлуатація ТЗ у разі їх вигот./преобл. з порушенням вимог стандартів, правил і норм)(а.с.7).
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 21.05.2025 року підтверджено реєстрацію ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , дата першої реєстрації – 09.10.2019 рік, Власник – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ТСЦ- 6350, ідентифікаційний номер – НОМЕР_3 , Особливі відмітки – загальний вантажний бортовий тентований(а.с.10).
Протоколом перевірки стану транспортного засобу №01535-01819-24 від 05.07.2024 року ТОВ «СТІ Драйв 2019»(далі за текстом також – Протокол перевірки стану) проведено перевірку автомобіля ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_3 , дата державної реєстрації – 02.07.2024, дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше – 05.07.2026 року. При цьому розділи «Найменування, дата і номер документа яким погоджено переобладнання транспортного засобу(за наявності)», «Особливості переобладнання(за наявності)» у документі не заповнені(а.с.12).
гідно із приписами п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 (далі за текстом також – Порядок) порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.
Згідно п.п.11 п.2 Порядку перевірка технічного стану транспортного засобу - процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам.
У разі позитивного результату проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу виконавець складає протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Паперова копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу видається замовнику (водію). На вимогу замовника (водія) паперова копія виготовляється та видається на бланку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу оформлюється в електронній формі, засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, містить інформацію, необхідну для його ідентифікації, та підтверджує можливість участі такого транспортного засобу в дорожньому русі(п.18 Порядку).
У матеріалах справи наявний Протокол перевірки стану від 05.07.2024 який підтверджує проведення перевірки технічного стану автомобіля ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 . У даному протоколі не зафіксовано жодних переобладнань вказаного автомобіля. 
Проте дана перевірки проводилась лише 05.07.2024 року, майже за два роки до складання протоколу про адміністративне правопорушення від 26.02.2026 року відносно позивача, тому даний документ не може слугувати підтвердженням належного технічного стану автомобіля ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 . А оскільки у Протоколі перевірки стану розділи «Найменування, дата і номер документа яким погоджено переобладнання транспортного засобу(за наявності)», «Особливості переобладнання(за наявності)» не заповнені, то можна стверджувати, що на момент вказаної перевірки 05.07.2024 року автомобіль ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 не був переобладнаний(додатково над кабіною не встановлено бокс із спальним місцем).
Згідно п.33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371)(далі за текстом також – Порядок державної реєстрації) перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі отримання свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення його на бланку) замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
Державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни), а також за умови відповідності переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху. Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку) із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті змін в ній. Переобладнання транспортного засобу, в результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством “ДержавтотрансНДІпроект” чи Головним сервісним центром МВС. Зазначене погодження може надаватися за умови наявності відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про транспортний засіб (крім переобладнання для роботи на газовому моторному пальному та альтернативних видах рідкого і газового пального)(п.37 Порядку державної реєстрації).
Приписами п.31.1, 31.3а Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 пре бачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.  Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, серед іншого,  а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 121 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП стало керування транспортним засобом Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 в якого додатково над кабіною встановлено бокс із спальним місцем, про що відсутні записи в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням правил норм та стандартів щодо переобладнання транспортних засобів, чим порушив вимогу п.31.1, 31.3а ПДР України(експлуатація ТЗ у разі їх вигот./преобл. з порушенням вимог стандартів, правил і норм).
Суд не приймає до уваги аргумент позивача щодо не зазначення в оспорюваній постанові конкретних стандартів чи нормативних актів, стосовно переобладнання автомобіля. 
Працівник поліції не є фахівцем у всіх галузях, тому в його повноваження входить встановити сам факт переобладнання, зокрема шляхом візуального огляду, що і було здійснено при складанні постанови серії ЕНА №6726747 від 26.02.2026(встановлено наявність боксу із спальним місцем, про що відсутні записи в свідоцтві про реєстрацію). А оскільки таке переобладнання безпосередньо впливає на масу автомобіля, то згідно п.37 Порядку державної реєстрації такі зміни підлягають реєстрації із видачею нового свідоцтва про реєстрацію з відповідними відмітками переобладнання.
Протокол перевірки стану від 05.07.2024 який підтверджу проведення перевірки технічного стану автомобіля ТЗ Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 не приймається судом як належний доказ, оскільки складений майже за два роки до складання протоколу про адміністративне правопорушення від 26.02.2026 року відносно позивача.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку працівників полці при складанні постанови серії ЕНА №6726747 від 26.02.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, тому у задоволенні позову слід відмовити.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник – Міняйло Ярослав Володимирович до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.
Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя :   Хоменко Д.Є.