П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/41318/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Мозжеріна Юрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року, прийняте у складі суду судді Харченко Ю.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальне звання «майор поліції» до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальне звання «майор поліції» відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 05.09.2005 - 05.12.2005; 05.12.2005 - 11.06.2007; 11.06.2007 - 10.03.2008; 10.03.2008 - 01.08.2008 ; 01.08.2008 - 01.12.2009; 01.12.2009 - 26.07.2011 - у загальній кількості 02 роки 11 місяців 10 днів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвоката Мозжерін Юрій Сергійович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним дослідженням фактичних обставин справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким заявлені позивні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що норми Порядку № 393 від 17.07.1992 р., на думку апелянта, необхідно застосовувати не лише при обчисленні вислуги років після звільнення особи зі служби в поліції, але й під час проходження такої служби, з метою встановлення права на пенсію за вислугу років. Апелянт звертає увагу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 року у справі № 640/13694/22 було визнано протиправними та нечинними: пункт 4, підпункт 1 пункту 5, пункти 6 та 7 Постанови № 119, якою було внесено зміни до Порядку №393. Крім того, апелянт зазначає, що попри те, що позивач не звертався до відповідача з проханням про оформлення та направлення документів для призначення пенсії, відповідач у своєму листі констатував відсутність у позивача права на призначення такої пенсії.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 09.02.2024 р. та на даний час обіймає посаду заступник начальника 2-го відділу (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю ГУНП в Одеській області, спеціальне звання «майор поліції». 
Відповідно до довідки ГУНП в Одеській області (управління кадрового забезпечення) № 178946-2025 від 19.11.2025 р. виданої на рапорт ОСОБА_1 від 12.11.2025 р. вих. № 172874-2025 зазначається, що майор поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ, з 12 травня 2005 року до 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 по теперішній час в НП України та перебував на посадах: 
25.11.2003 - 30.11.2004 – служба в Збройних Силах України; 12.05.2005 - 05.09.2005 міліціонер взводу по забезпеченню громадського порядку та супроводження поїздів ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці; 
05.09.2005 - 05.12.2005 оперуповноважений відділу кримінального розшуку ЛВ на ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці; 
05.12.2005 - 11.06.2007 оперуповноважений відділу кримінального розшуку ЛВ па ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці (у зв`язку з реорганізацією); 
11.06.2007 - 10.03.2008 оперуповноважений відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Снігурівського районного відділу УМВС України в Миколаївській області; 
10.03.2008 - 01.08.2008 оперуповноважений сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Центрального районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області; 
01.08.2008 - 01.12.2009 старший оперуповноважений сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Центрального районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області; 
01.12.2009 - 23.01.2012 оперуповноважений сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області; 
23.01.2012 - 25.06.2013 старший оперуповноважений відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області; 
25.06.2013 - 15.06.2015 старший оперуповноважений відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області; 
15.06.2015 - 06.11.2015 старший оперуповноважений в особливо важливих справах міжрайонного відділу № 1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Миколаївській області.
З 06.11.2015 року наказом УМВС України в Миколаївській області від 06 листопада 2015 року № 324 о/с., звільнений у запас Збройних Сил згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та п. 64 ,з' (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. 
07.11.2015 - 01.04.2017 старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки НПУ; 
01.04.2017 - 06.05.2019 старший оперуповноважений відділу боротьби з організованою злочинністю управління стратегічних розслідувань ГУНП в Миколаївській області; 
06.05.2019 - 01.08.2021 оперуповноважений 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ; 
01.08.2021 – 27.09.2021 інспектор-черговий чергової частини відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП Миколаївській області;
27.09.2021 - 22.11.2023 начальник чергової частини відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області; 
22.11.2023 – 09.02.2024 оперуповноважений сектору кримінальної поліції Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області; 
09.02.2024 - теперішній час заступник начальника 2-го відділу (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю ГУНП в Одеській області. 
Календарна вислуга в ОВС та НПУ станом на 12 листопада 2025 року, як зазначено в довідці складає: 21 рік 06 місяців 05 днів.
20.11.2025 р. ОСОБА_1 звернувся з рапортом до начальника УНП в Одеській області із рапортом вих. № 180473-2025, в якому просив зарахувати вислугу років у період його служби з 05.09.2005 р. по 26.07.2011 року на пільгових умовах до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.
01.12.2025 р. за вих. № 277207-2025 від ГУНП в Одеській області листом повідомив позивача, що згідно статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ (зі змінами і доповненнями) порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На теперішній час пільгове обчислення вислуги років здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», згідно якої до вислуги років для призначення пенсій, певні періоди зараховуються у пільговому обчислені. У зв`язку з наведеним, підстави для зарахування зазначеної пільгової вислуги років до календарної вислуги, що дає право на призначення пенсії відсутні.
Не погоджуючись із вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що позивач проходить службу в поліції, а також зважаючи, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії, зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер та суперечить процедурі та визначеному у застосованих нормативних актах обставинам та часу їх застосування.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні відносини, що склалися між сторонами регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
- служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
- військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
- служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
- час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
- час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
- дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Частиною третьою статті 78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (частина четверта статті 78 Закону № 580-VIII).
Згідно із частиною третьою статті 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 прийнято постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.
При цьому, пунктом 7 постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.
Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі - Порядок № 260) відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII, Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови № 988.
До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.
Проаналізувавши вищевказані норми права, Верховний Суд у справі №320/12166/20 констатував, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII і положення пунктів 1, 3 Постанови № 393 не регулюють цих питань.
Верховний Суд підкреслив, що «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» було затверджено Кабінетом Міністрів України постановою № 393 на виконання вимог Закону № 2262-XII.
Своєю чергою, згідно преамбули Закону № 2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з яких в є наявність певної вислуги років.
Стаття 17-1 Закону № 2262-XII передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, пункт 1 Постанови № 393 визначає види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону № 2262-XII пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
При цьому, за висновком Верховного Суду у справі № 320/12166/20, Постанова №393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, який визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як на тому наполягає позивач, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.
Верховний Суд у постановах від 26 жовтня 2023 року у справі №140/7147/20, від 23 травня 2024 року у справі № 640/30284/20, посилаючись, зокрема, на позицію, викладену у постанові від 22 лютого 2023 року у справі №320/12166/20, дійшов висновку, що питання обчислення стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано виключно положеннями частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, тоді як положення пунктів 1, 3 Порядку № 393 не регулюють таких правовідносин.
При цьому Верховний Суд наголосив, що Порядок № 393 прийнятий на виконання Закону №2262-XII та визначає правила обчислення вислуги років виключно для цілей призначення пенсії за вислугу років, а не для визначення стажу служби в поліції під час її проходження.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 19 листопада 2019 року у справі №520/903/19, від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, від 22 липня 2020 року у справі №520/5960/19, від 13 серпня 2020 року у справі №820/6656/16 та від 15 грудня 2021 року у справі №520/11545/19, у яких Суд послідовно виходив з того, що положення Порядку №393 можуть застосовуватися виключно при вирішенні питань пенсійного забезпечення, але не при обчисленні стажу служби в поліції для цілей нарахування надбавок та визначення тривалості відпусток.
З матеріалів справи вбачається, що позивач на час звернення до суду з позовною заявою обіймав посаду заступника начальника 2-го відділу (протидії правопорушенням на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю ГУНП в Одеській області. 
Як вірно зазначено судом першої інстанції, надісланий відповідачем Лист № 277207-2025 від 01.12.2025 року, по своїй суті є роз`ясненням щодо підстав та моменту виникнення у позивача права на включення відповідної вислуги років на пільгових умовах до календарної вислуги. Також, за змістом вказаного листа відповідач не заперечує наявності у позивача вислуги років у пільговому обчисленні та не відмовляє у її зарахуванні в календарну вислугу під час звільнення останнього зі служби в поліції на пенсію.
За наведених обставин, вимоги позивача про зарахування до загального стажу пільгових періодів роботи є передчасними, оскільки відповідна процедура здійснюється для призначення пенсії, водночас їй має передувати звільнення зі служби.
При цьому, колегія суддів уважає безпідставним посилання апелянта на необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, оскільки у вказаній справі та у справі, що розглядається правовідносини не є подібними. Визначальним у цьому випадку є змістовний критерій. Так, у вказаних справах предмет спору стосувався права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393). У цьому контексті, посилання апелянта на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 року у справі №640/13694/22 також є неспроможними.
Крім того, як вірно зазначає суд першої інстанції, адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мозжеріна Юрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька