Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.07.2026  	Справа №607/12327/26 Провадження №2-а/607/367/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Жук Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кульгавець Сергій Михайлович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Валова, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
за участю:
представника позивача – адвоката Кульгавця С.М. (бере участь дистанційно),

встановив:

31.05.2026 через підсистему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кульгавець С.М., звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якій просить: поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7167009 від 09.05.2026, який пропущено з поважних причин; постанову серії ЕНА №7167009 від 09.05.2026 за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити; відшкодувати позивачу ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі, відповідно до положень ст. 139 КАС України.
05.06.2026 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 09.05.2026 о 16:09 керував мопедом. Крім того, представник позивача просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що встановлений ст. 289 КУпАП десятиденний строк її оскарження закінчився 20.05.2026. Водночас копію постанови на місці її винесення ОСОБА_1 не отримував, а одержав її лише 20.05.2026 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», що підтверджується інформацією про відстеження поштового відправлення за трек-номером R067173766111. У зв`язку з цим представник позивача вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.
08.06.2026 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
15.06.2026 шляхом поштового відправлення представником відповідача ГУНП в Тернопільській області Рівною А.І. подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає, з таких підстав. Під час здійснення патрулювання 09.05.2026 близько 16 год. 09 хв. поліцейськими ВП №3 (селище Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області по вул. Зеленій, 50 у с. Солоне Чортківського району Тернопільської області було помічено транспортний засіб Boxer BM 125X, р.н. НОМЕР_1 , водій та пасажир якого рухалися без мотошоломів, чим порушили вимоги п. 2.3 (г) ПДР. На підставі п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Під час перевірки документів було встановлено, що водієм транспортного засобу Boxer BM 125X, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2026 у справі № 344/21045/25, яке набрало законної сили 24.04.2026, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Поліцейським ВП №3 (селище Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Гонтарем С.О. винесено постанову серії ЕНА № 7167009 від 09.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.
Також у відзиві зазначено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими до суду відеозаписами. Зокрема, на відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля під назвою «09.05.2026 (1)» з 00:00:30 по 00:00:38 чітко видно, що водій та пасажир транспортного засобу Boxer BM 125X, р.н. НОМЕР_1 , здійснюють рух без мотошолому, що є порушенням п. 2.3 (г) ПДР, а також видно, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . На підтвердження цього до матеріалів справи долучено сповільнену та масштабовану копію зазначеного відеозапису. Крім того, у відзиві вказано, що на відеозаписі під назвою «09.05.2026 (2)» з 00:00:05 по 00:00:20 помітно, що транспортний засіб Boxer BM 125X, р.н. НОМЕР_1 , перемістився відносно місця, де він знаходився, а водій та пасажир знаходяться поруч із ним. На підтвердження цього до матеріалів справи також долучено сповільнену та масштабовану копію зазначеного відеозапису. На думку відповідача, такі дії були вчинені з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що позивачем було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову винесено уповноваженим працівником поліції в межах наданих законом повноважень, відповідно до встановлених обставин справи та з дотриманням вимог законодавства, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, у зв`язку із зайнятістю по службі просить справу слухати у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.
23.06.2026 через підсистему «Електронний суд» представником позивача Кульгавцем С.М. подано відповідь на відзив.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ч. 1 ст. 269 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Отже, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Відповідно, суд в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.06.2026 не зазначав строки для подання відповіді на відзив та заперечення. Таким чином, подана представником позивача відповідь на відзив у цій справі не є заявою по суті, а відтак її зміст не може бути предметом дослідження суду.
У судовому засіданні 03.07.2026 представник позивача Кульгавець С.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, зазначив, що матеріали справи, а також відзив відповідача не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу, оскільки за порушення вимог п. 2.3.г Правил дорожнього руху щодо позивача не було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Крім того, вказав на відсутність доказів безпосередньої зупинки транспортного засобу працівниками поліції.
Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області у судове засідання 03.07.2026 не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у його відсутності, у зв`язку з зайнятістю по службі.
Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:
- щодо поновлення строку звернення до суду:
відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7167009 від 09.05.2026.
У графі 9 зазначеної постанови міститься відмітка «Відмовився від підпису» щодо отримання позивачем її копії. У зв`язку з чим копію постанови відповідачем було надіслано позивачу рекомендованим листом, що підтверджується конвертом поштового відправлення АТ «Укрпошта».
Згідно з даними трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта», відправлення вручено одержувачу 20.05.2026.
Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку розпочався 21.05.2026, тобто з наступного дня після відповідної календарної дати.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою 31.05.2026.
Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 286 КАС України, позов подано у межах встановленого десятиденного строку з дня вручення постанови, а отже строк на оскарження постанови серії ЕНА №7167009 від 09.05.2026 дотримано і підстав для його поновлення немає.
- щодо позовних вимог по суті:
за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених Законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР).
Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з п. 2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом установлено, що 09.05.2026 поліцейським відділення поліції №3 (селище Гусятин) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, старшим сержантом поліції Гонтарем С.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7167009, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 09.05.2026 о 16:09 в с. Солоне, вул. Зелена, 50, ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі – мопеді «Боксер», н.з. НОМЕР_1 , при цьому 24.04.2026 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/21045/25, номер провадження 3/344/208/26, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем долучено до відзиву диск із матеріалами відеофіксації, відомості про які також містяться в графі 7 оскаржуваної постанови.
Оглядом відеозаписів з автореєстратора службового автомобіля встановлено, що на 00:00:38 с відеозапису під назвою «09.05.2026 (1)» зафіксовано мопед, на якому перебувають дві особи: водій, одягнений у темний одяг, та пасажир, одягнений у світлий одяг. Після цього службовий автомобіль здійснив розворот та попрямував у напрямку зазначеного мопеда. Надалі з відеозапису під назвою «09.05.2026 (2)» вбачається, що мопед змінив своє місцезнаходження, оскільки перебував уже ближче до домоволодінь, тоді як раніше знаходився у полі. Біля мопеда було виявлено двох чоловіків, один з яких був одягнений у темний одяг, а інший – у світлий, що узгоджується із зовнішніми ознаками водія та пасажира, зафіксованими на початку відеозапису.
На відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, що чоловіком, одягненим у темний одяг, є ОСОБА_1 , а чоловіком, одягненим у світлий одяг, – його пасажир. Працівник поліції повідомив причину зупинки транспортного засобу, а саме рух на мопеді без шоломів, що є порушенням п. 2.3.г ПДР. На місці зупинки працівниками поліції встановлено, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.04.2026 постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залишено без змін, а ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. На 00:19:30 хв відеозапису під назвою «09.05.2026 (3)» ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання працівника поліції щодо обставин керування транспортним засобом, підтвердив, що рухався на мопеді, незважаючи на наявну заборону керування транспортними засобами. Надалі на відеозаписі зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, під час якого ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого він відмовився від підписання постанови та отримання її другого примірника.
Таким чином, факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується дослідженими судом відеозаписами з автореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, які є об`єктивними технічними засобами фіксації подій, позбавленими суб`єктивного сприйняття. Зазначені відеозаписи є належними, допустимими та достовірними доказами у справі, а їх сукупність спростовує доводи сторони позивача про відсутність доказів керування ним транспортним засобом.
Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2026, яка постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24.04.2026 залишена без змін, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, станом на 09.05.2026 позивач вважався позбавленим права керування транспортними засобами в розумінні ч. 2 ст. 317-1 КУпАП.
Крім того, суд відхиляє доводи сторони позивача про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки дослідженими відеозаписами підтверджується, що працівник поліції повідомив позивачу конкретну причину зупинки, а саме порушення п. 2.3.г ПДР, чим виконав вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Посилання представника позивача на те, що за вказане порушення не було винесено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд вважає безпідставним, оскільки невинесення такої постанови саме по собі не впливає на правомірність зупинки транспортного засобу. Крім того, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не ставить наявність вини особи у залежність від підстав зупинки транспортного засобу, а визначальним є встановлення факту керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування.
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою посадовою особою у межах наданих їй повноважень, на підставі належних та допустимих доказів, а доводи представника позивача не спростовують факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак понесені судові витрати позивачем на оплату судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кульгавець Сергій Михайлович, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (код ЄДРПОУ: 40108720, м. Тернопіль, вул. Валова, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя	Н. П. Воробель