Справа № 462/6646/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 серпня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи особою, який повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 51 КУпАП, за яке вже піддавався адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, 06.06.2026 року близько 21:40 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, 51 вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки товару, а саме: шоколад 5 шт. на загальну суму 475,26 грн. без ПДВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.
Орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не забезпечив його явку до суду для розгляду справи по суті у встановлений строк.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, а також у письмовій заяві просив здійснити розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який про місце, дату та час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку останньої нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №219555 від 09.07.2026 року; довідкою про вартість товару, який викрадено та долученими до матеріалів справи фотознімками.
Досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини особи, відносної якої складений протокол про адміністративне правопорушення, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 51 КУпАП, за яке вже піддавався адміністративному стягненню, так як постановою Залізничного районного суду м. Львова (справа № 462/3513/26) ОСОБА_1 було піддано до адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Із врахуванням даних про особу правопорушниці у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею адміністративного правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. 23, 40-1, 51, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 /п`ять тисяч сто/ гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300^-1, 300^-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.