Справа № 188/2065/25
Провадження № 3/188/29/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року с-ще Петропавлівка
Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп та паспорт невідомі, місце роботи не зазначено 
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №341153 від 25.05.2025 року, 25.05.2025 року 11 год 45 хв на М-30 1090 км водій ОСОБА_1 керував авто Шевроле Авео д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (сухість порожнини рота, тремтіння пальців рук, зінниці очей не реагують на світло) і на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд в мед.закладі для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився згідно чинного законодавства, воді від керування т/з відсторонено , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. був повідомлений про розгляд справи за допомогою на офіційному веб-порталі Судової влади в розділі «розгляд засідань» по Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області, причини неявки суду не повідомив, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. 
Станом на 14.09.2026 року від  ОСОБА_1 до суду не надійшло будь яких пояснень, сам до суду не з`явився, вважаю можливим розглянути справи про адміністративні правопорушення у його відсутність.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП. 
Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення,  копії особистих документів, довідку, видану 25.05.25 поліцейським СРПП ВП 3, в якій зазначено, що  ОСОБА_1 не притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та має посвідчення водія від 08.08.17р., копію письмового пояснення  ОСОБА_1 , в якому зазначено що останній відмовився від будь яких пояснень,   рапорт інспектора ВП№3, переглянувши диск з відеофіксацією правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Під час перегляду диску відеофіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 в судовому засіданні встановлено, особу, яка керувала т/з, який вказано у протоколі не можливо встановити, так як відеозапис розпочинається в приміщенні, а не з зупинки транспортного засобу, обличчя правопорушника не видно, видно лише папірець бумаги. Працівник поліції , порушуючи вимоги ч.3 ст.18 Закону «Про Національну поліцію», звертаючись до особи, не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання , також на відео працівник поліції не оголосив водію причину зупинки т/з, а відразу ж запропонував проїхати до лікарні для огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було оголошено, які саме ознаки наркотичного сп`яніння, були виявлені у нього.
Суд не може визнати особу винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення, якщо дії особи кваліфіковано з порушенням норм КУпАП та у відсутність належних доказів, лише на підставі визнання особою вини.
Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поліцейським не надано до суду беззаперечних доказів винуватості  ОСОБА_1 , крім того, дії поліцейського при складанні протоколу здійснено з процесуальними порушеннями. 
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. 
З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення і є сумнівним, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. 

Суддя | О. М. Курочкіна