Справа № 214/9301/26
1-кп/214/1057/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання -  ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №12026046750000180 від 13.06.2026 року щодо: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який інвалідності не має, військовослужбовця ЗСУ, який перебуває на посаді кулеметника 4 штурмового відділення 4 штурмового взводу 2 штурмової роти 3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- засудженого 18.01.2024 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,- 

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , 13 червня 2026 року приблизно о 07:30 годині перебуваючи в під`їзді біля квартири АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , у ОСОБА_3 , виник намір, спрямований на завдання тілесних ушкоджень.
Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в під`їзді біля квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи сзаду ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно завдав 1 (один) удар правою рукою в область лівого стегна, спричинивши тим самим фізичний біль та тілесні ушкодження. 
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівого стегна (рана з гострими кутами, рівними краями, рановий канал довжина якого переважає ширину).
За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день).
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 народження, кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який затверджений прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, потерпілим ОСОБА_4 надано заяву про згоду з розглядом обвинувального акта щодо ОСОБА_3 у спрощеному провадженні. Потерпілому роз`яснено, що він буде позбавлений права на оскарження вироку в апеляційному порядку з підстав спрощеного розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. 
Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с. 11-12).
Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обвинувачений  ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.( Т.2, а.с. 23).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше був засуджений (Т2. а.с. 25-26), за місцем проживання характеризується з позитивної сторони (Т.2 а.с. 29), на обліку в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря психіатра не перебуває (Т.2 а.с. 23), звертався за медичною допомогою в КНТ «ДБКЛПД» ДОР до лікаря –психіатра з 2019 року по 2024 року з приводу: Психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання опоїдів. Синдром залежності. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіодів. Синдром залежності. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Синдром залежності. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності. (Т.2 а.с. 24). 
При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». 
Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3  покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу в дохід держави.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3  на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 2406 (дві тисячі чотириста шість) грн. 80 коп. (Т.2 а.с.38).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, – 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 «п`ятдесят» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 2406 (дві тисячі чотириста шість) грн. 80 коп. (Т.2 а.с.29, Т.4 а.с.24).
Речовий доказ:
– 1 (один) дерев`яний предмет зовні схожий на палицю, який було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити (Т.2 а.с. 18,19);
- ніж виготовлений промисловим способом, є ножем господарсько-побутового, а саме кухонним ножем, який було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити (Т.2 а.с. 42,43).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1