Справа №345/4416/26 
Провадження № 2/345/3035/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
02.09.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Кулаєць Б.О.,
секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи,

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позицій сторін:
представник позивача звернулася до суду зі зазначеним позовом, в якому просить стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 24000,00 гривень, а також судовий збір у розмірі 3328,00 гривень.
Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2024 року ОСОБА_1 вперше звертався до управління соціального захисту населення Калуської міської ради (далі - управління) за наданням допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на сім?ю, подавши до управління «Центр надання адміністративних послуг» Калуської міської ради заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Відповідно до поданої ОСОБА_2 заяви про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 17.05.2024, до складу сім?ї ОСОБА_1 , які перемістились разом із внутрішньо переміщеною особою, окрім заявника, входить дружина - ОСОБА_3 . На підставі поданої заяви та керуючись нормами Порядку № 332, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.05.2024 ОСОБА_1 допомогу на проживання призначено з 01.05.2024 у розмірі 4000 грн. на сім?ю щомісячно, на заявника - 2000 грн. та його дружину - 2000 грн. Відповідно до повідомлення Міністерства фінансів України про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 29.10.2024 по ОСОБА_3 , член сім?ї заявника - внутрішньо переміщена особа на проживання маєу власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до Переліку територій, або територіях, включених до Переліку територій, за яких визначено дати завершення бойових дій (можливості припинення бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які внесено до Реєстру пошкодженого та знищеного майна) (за даними Міністерства юстиції України): «реєстраційний номер нерухомого майна - 2492754780000, дата реєстрації нерухомого майна - 2022-07-21, тип нерухомого майна - квартира. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єктів, сформованої 30.10.2024, управлінню стало відомо, що член сім?ї заявника, отримувач допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - ОСОБА_3 є одноосібним власником об?єкту житлової нерухомості - квартири, набутої у власність за договором купівлі-продажу, серія та номер: 689, виданий 21.07.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.., реєстраційний номер нерухомого майна - 2492754780000, дата реєстрації - 21.07.2022, загальною площею 39,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, дружина ОСОБА_1 протягом трьох місяців перед зверненням та під час отримання допомоги на проживання станом на 1 число місяця, з якого призначається допомога та на 1 число кожного місяця, в якому допомога отримується, мала у власності житлове приміщення, що розташоване на території, не включеної до Переліку територій щодо яких визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, а визначені пп. 5 п. 7' Порядку №332 винятки при яких допомога на проживання призначається при, наявності у власності внутрішньо переміщеної особи житлового приміщення відсутні, то відповідач не мав права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним на сім?ю за його зверненням від 17.05.2024. Відтак, за результатами проведеної Міністерством фінансів України верифікації державних виплат, відповідачу за ручним блокуванням 05.11.2024 виплати допомоги призупинено. Відповідно встановлено, що ОСОБА_1 за період 01.05.2024 по 31.10.2024 надміру виплачено кошти допомоги на проживання внутрішньо перемішеним особам у розмірі 24000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок).
Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника управління соціального захисту населення Калуської міської ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 20). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 31.07.2026 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 
21.08.2026 представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника управління соціального захисту населення Калуської міської ради. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.
Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
17.05.2024  ОСОБА_1 подав до управління соціального захисту населення Калуської міської ради заяву про надання допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання на себе та члена своєї сім`ї - ОСОБА_3 (а.с. 6).
Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи  ОСОБА_1 від 17.05.2024 № 2617-7002036435 фактичне місце проживання/перебування останнього з 12.05.2024  АДРЕСА_2 (а.с. 7)
Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.05.2024  ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 призначенодопомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.05.2024 у розмірі по 2000,00 грн. на кожного щомісячно (а.с. 8).
Відповідно до повідомлення Міністерства фінансів України про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 29.10.2024 по ОСОБА_3 встановлено, що остання має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до Переліку територій, або територіях, включених до Переліку територій, за яких визначено дати завершення бойових дій (можливості припинення бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які внесено до Реєстру пошкодженого та знищеного майна) (за даними Міністерства юстиції України), зокрема, реєстраційний номер нерухомого майна - 2492754780000, дата реєстрації нерухомого майна - 2022-07-21, тип нерухомого майна – квартира (а.с. 9).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єктів, сформованою 30.10.2024 ОСОБА_3 з 21.07.2022 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 100.
Відповідно до витягу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери по типу допомоги: допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, електронна особова справа № 50000-9398092 по заявнику  ОСОБА_1 , виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 05.11.2024 призупинено за ручним блокуванням (а.с. 11).
Згідно з карткою «Рішення про переплату» з ЄІССС по типу допомоги: допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, електронна особова справа № 50000-9398092 по заявнику  ОСОБА_1 , виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжувалася на сім`ю у розмірі по 4000,00 грн. щомісячно з 01.05.2024 по 01.10.2024 (а.с. 12).
Між сторонами виник спір з приводу повернення надміру виплачених коштів у зв`язку з призначенням допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Оцінка суду:
вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №332).
Відповідно до п. 3 Порядку №332 (в редакції на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн.; для інших осіб 2000,00 грн.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», з 1 вересня 2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у п. 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).
Відповідно до. п. 7-1 Порядку №332 (в редакції на момент подання відповідачем заяви про надання допомоги) із 1 грудня 2023 р. допомога не призначається / не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: особа з числа членів сім`ї" на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. При цьому не враховуються житлові приміщення, які непридатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування (а в разі його відсутності обласною державною (військовою) адміністрацією), або інформацією (за технічної можливості), внесеною до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлове приміщення (частина житлового приміщення) площею менш як 13,65 кв. метра (загальна площа) на одного члена сім`ї), або житлове приміщення / частини житлового приміщення, придбані за кошти, отримані на підставі договору кредиту, якщо перший внесок, сплачений особою з числа членів сім`ї", становив менш як 100 тис. гривень;
Згідно з п. 9 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 року № 709) уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.
Згідно з абз. 1-4 п. 29 Порядку №332 (в редакції на час подання позовної заяви) у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості) / засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.
У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.
Сума надміру виплаченої державної допомоги на проживання внутрішню переміщеним особам є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Категорія добросовісності визначається через етичні та моральні категорії. Категорія «добросовісність» закріплена в документах міжнародної уніфікації права: добросовісність здійснення прав і виконання обов`язків проголошується принципом міжнародного договірного права.
ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (частина п`ята статті 12 ЦК України). Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.
З положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 677/876/21.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладені положення законодавства, а також з доказів, наданих стороною позивача, встановлено, що поведінка відповідача, як набувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, не була добросовісною, оскільки член його сім`ї – дружина ОСОБА_1 протягом трьох місяців перед зверненням та під час отримання допомоги на проживання станом на 1 число місяця, з якого призначається допомога та на 1 число кожного місяця, в якому допомога отримується, мала у власності житлове приміщення, що розташоване на території, не включеної до Переліку територій щодо яких визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, а наявність визначених п.п. 5 п. 7-1 Порядку №332 винятків, при яких допомога на проживання призначається при наявності у власності внутрішньо переміщеної особи житлового приміщення, відповідачем не доведено, а тому він не мав права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним на сім?ю за його зверненням від 17.05.2024, хоча був ознайомлений з умовами надання допомоги, що підтверджується його підписом на заяві про надання допомоги від 17.05.2026, в якій, зокрема, зазначено, що його поінформовано, що допомога не призначається у разі відповідності критеріям, встановленим пунктами 7 і 8 Порядку № 332.
Як наслідок, позивачу та його дружині за період з 01.05.2024 по 01.10.2024 надміру виплачено кошти допомоги на проживання внутрішньо перемішеним особам у розмірі 24000,00 грн.
На даний час відповідач не повернув у добровільному порядку надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішню переміщеним особам.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішню переміщеним особам підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3328,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 5).
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 12, 1212, 1215 ЦК України, ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», пунктами 3, 7-1, 9, 29 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», та керуючись статтями 1141, 259, 264-265, 268, 280-283, 356 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Управління соціального захисту населення Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи задовольнити.
Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 24000,00 (двадцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської міської ради 3328,00 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень судового збору.
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Управління соціального захисту населення Калуської міської ради, місцезнаходження м. Калуш вул. Євшана, 9 Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 03193318.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя: