Справа № 188/3329/25 
Провадження № 2/188/1449/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року с-ще Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.
секретар судового засідання Сахно А.А.
справа 188/3329/25
Позивач : 
ОСОБА_1 
Представник позивача ОСОБА_2 
Відповідач:
Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області
третя особа ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є співвласниками по 1/2
частини житлового будинку з належною частиною дворових та господарчих
побудов, який знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , який міститься на земельній
ділянці (кадастровий номер 4411800000:30:003:0119). На земельній ділянці
розташований: житловий будинок А1Жа, дерев`яний, обкладений цеглою, житловою площею 42,60 кв.м., Б сарай дерев`яний, обкладений цеглою, Д сарай дерев`яний, К душ дощатий, П погріб кам`яний, У уборна дощата, №1-3 огородження, спорудження.
Співвласниками вказаного домоволодіння в рівних частках по 1/2 є позивачка ОСОБА_1 і її чоловік ОСОБА_3 .
Позивачка ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку на підставі договору дарування від 15.03.1996р. посвідченого завідуючою Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області Дергільовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-990.
Право власності на вказану частину житлового будинку зареєстровано за Позивачкою у Лисичанському міжрайонному бюро технічною інвентаризацією за
№2544 від 26.03.1996., про що на зворотній стороні договору дарування міститься
відповідний реєстраційний напис.
ОСОБА_3 набув право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1996р. посвідченого завідуючою Лисичанської державної нотаріальної контори Луганської області Дергільовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-988.
Право власності на вказану частину житлового будинку зареєстровано за
Відповідачем у Лисичанському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за
№2544 від 26.03.1996., про що на зворотній стороні договору дарування міститься
відповідний реєстраційний напис.
Технічним паспортом підтверджується, що житловий будинок 
АДРЕСА_1 загальною площею 92,1 кв.м., знаходиться у власності
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15.03.1996р. і
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від
15.03.1996р.
Позивач зареєструвала своє місце проживання і проживала за вказаною адресою, що підтверджується відміткою у її паспорті.
Розпорядженням начальника Лисичанської міської військової адміністрації №03 від
09.01.2024р. «Про перейменування об`єктів топоніміки» вулицю Московську
перейменовано на вулицю Миргородську.
У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року РФ на територію України і тимчасовою окупацією міста Лисичанськ Луганської області.
Позивачка була вимушена залишити своє місце проживання і виїхати на територію
На сьогодні Позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що
підтверджується довідкою №1201-5003167480 від 17.03.2024р.
Оскільки право власності на житловий будинок набуто до 01 січня 2013 р.,
відомості про таке право власності не були внесені до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, у зв`язку із чим Позивач була вимушена звернутись до
державного реєстратора із відповідною заявою.
З листа Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району
Луганської області № 101/01-14 від 17.02.2025р. вбачається, що обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна, права на які виникли та зареєстровані до 01 січня 2013 року, були покладені Лисичанською міською радою на Лисичанське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації». Такі справи до 24.02.2022 оцифровані не були, зберігалися у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі та до моменту окупації 03 липня 2022 року міста Лисичанська евакуйовані не були, само підприємство не релоковане, діяльність на підконтрольній Україні території не провадить. У зв`язку із вищезазначеним Управління адміністративних послуг не має можливості надати інформацію про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року тощо на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та будь-яку іншу інформацію про зазначений об`єкт нерухомості, оскільки на цей час відсутній доступ до державних реєстрів та інших відповідних джерел інформації
через тимчасову окупацію міста Лисичанськ Луганської області.
У зв`язку із вище викладеним, державним реєстратором встановлено наявність обставин які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, зокрема те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження і 24.03.2025р. прийнято рішення № 77974982 про відмову у проведенні реєстраційних дій.
Позивачі, маючи оригінали документів про право власності на частину житлового будинку, не можуть провести державну реєстрацію нерухомого майна згідно чинного законодавства, що в свою чергу, позбавляє їх можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або для отримання компенсації відповідно до чинного законодавства, зокрема з тих підстав, що на теперішній час їх право власності не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно, Позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки іншого способу захисту права власності не даний момент не існує.
Просить суд визнати за нею право власності на належне їй нерухоме майно.
В судове засідання сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.
Відповідач та третя особа про розгляд справи належним чином повідомлені , від відповідача та 3 особи не надходило заяв про розгляд справи у їх відсутність, клопотань та відзивів.
Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Копією паспорту та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується, що місце проживання позивачки зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Договору дарування на домоволодіння від 15.03.1996 року посвідченого належним чином нотаріусом,1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у приватну власність позивачки.
На Договорі дарування є печатка БТІ про реєстраційний напис про право приватної власності , що внесено в Реєстрову книгу за №2544 від 26.03.1996 року.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15.05.1996 року на 1/2 частину домоволодіння від 15.03.1996 року посвідченого належним чином нотаріусом, 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у приватну власність ОСОБА_3 , тож у позивачки у приватній власності залишилась , 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Технічним паспортом також підтверджується, що житловий будинок 
АДРЕСА_1 загальною площею 92,1 кв.м., знаходиться у власності
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15.03.1996р. і
ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від
15.03.1996р.
Розпорядженням начальника Лисичанської міської військової адміністрації №03 від
09.01.2024р. вулицю Московську перейменовано на вулицю Миргородську.
Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №77974982 від 24.03.2025 року позивачці було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме ма1йно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в реєстрах відсутні.
Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 4411800000:30:003:0119, технічною документацією підтверджується її місце розташування за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18). 
Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.
Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.
Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.
Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.
Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309, територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.
Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , право приватної власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме (відповідно до технічного паспорту) житловий будинок А1Жа, дерев`яний, обкладений цеглою, житловою площею 42,60 кв.м., Б сарай дерев`яний, обкладений цеглою, Д сарай дерев`яний, К душ дощатий, П погріб кам`яний, У вбиральня дощата, №1-3 огородження, спорудження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Суддя | О. М. Курочкіна