27.08.2026  Справа № 363/3304/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді        Олійник С.В.,
за участі секретаря      Захарової Н.В.,
позивача         ОСОБА_1 ,
представника відповідача     Присяжнюк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» про відшкодування шкоди,завданої пошкодженням майна,

встановив:

28 травня 2026 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Омега» про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного їй автомобіля та просить суд стягнути з ТОВ «Омега» 40 850 грн майнової шкоди, 1 064,96 грн судового збору.
В обґрунтування позову посилається на те, що 26 квітня 2026 року на парковці магазину «Варус» за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1, на належний їй автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , впала частина зовнішньої конструкції (логотип) магазину «Варус», унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження даху, кришки багажника та заднього бампера. Факт події та пошкоджень зафіксований працівниками поліції, а після падіння частина конструкції знаходилася біля пошкодженого автомобіля. Вважає, що відповідач як власник конструкції був зобов`язаний забезпечувати її належний технічний стан, безпечне кріплення та експлуатацію. Розмір завданої майнової шкоди позивачка визначає у 40 850 грн, посилаючись на акт та калькуляцію СТО. Також зазначає, що зверталася до відповідача з вимогами про добровільне відшкодування шкоди, надання відеозаписів та проведення огляду автомобіля, однак добровільно спір врегульовано не було, оскільки відповідач зазначає причини падіння конструкції через сильний вітер, вважаючи наявність форс-мажорних обставин, а кріплення конструкції перебувало у належному технічному стані. розміру шкоди через відсутність судової експертизи та доказів фактичної оплати ремонту.
Процесуальні дії та рішення у справі.
01 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
19 червня 2026 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування посилається на наявність небезпечного метеорологічного явища 26.04.2026 року, а саме пориву вітру до 18 м/с, який, став причиною падіння частини вивіски та є обставиною непереборної сили. Заперечує наявність встановленої вини, стверджуючи, що падіння конструкції відбулося внаслідок несприятливих погодних умов, а не через неналежне її утримання чи кріплення. З розміром завданої шкоди у сумі 40 850 грн не погоджуються, посилаючись на те, що акт СТО складений без його участі та без попереднього повідомлення про огляд автомобіля. Висновок незалежного експертного дослідження щодо вартості відновлювального ремонту відсутній, а наданий акт СТО не підтверджує належним чином розмір збитків, оскільки не враховані знос автомобіля, а саме рік випуску автомобіля та його пробіг автомобіля (2006 року випуску, пробіг 254 000 км), при визначенні вартості ремонту має бути врахований його фізичний знос.м Також відсутні докази фактичної оплати ремонтних робіт та звертає увагу на те, що автомобіль після події продовжує використовуватися. Крім того, є недоведеним причинно-наслідковий зв`язок між падінням частини вивіски та всіма пошкодженнями автомобіля. У зв`язку з наведеним просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.
22 червня 2026 року позивач подала до суду відповідь на відзив, у якій заперечила проти доводів відповідача та зазначила, що наведені у відзиві обставини не спростовують заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначила, що посилання відповідача на пориви вітру як на форс-мажорні обставини саме по собі не звільняє його від цивільно-правової відповідальності, оскільки відповідач не довів належний технічний стан, безпечність та належне утримання конструкції, а також причинний зв`язок між погодними умовами та її падінням. Позивач також заперечила проти доводів відповідача щодо неналежності акта СТО, складеного без його участі, зазначивши, що звернення до СТО мало на меті встановлення характеру пошкоджень та орієнтовної вартості відновлювального ремонту, а відповідач був повідомлений про можливість огляду автомобіля, однак не скористався такою можливістю. Крім того, відсутність фактичної оплати ремонту не позбавляє її права на відшкодування майбутніх витрат, необхідних для відновлення пошкодженого майна. Посилання на знос автомобіля, не впливає на наявності причинно-наслідкового зв`язку між падінням частини вивіски та пошкодженням автомобіля. Наведена судова практика і обставини тих справ не є тотожними з обставинам цієї справи та не спростовують її позовних вимог. За результатами розгляду відповіді на відзив позивач просить суд не брати до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві, як необґрунтовані, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позиції учасників справи.
Позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Просила задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в позові, оскільки є необґрунтованим.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного транспортного засобу.
Із фото з місця події судом встановлено, що на парковці магазину «Варус» за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1, знаходився елемент зовнішньої конструкції, а автомобіль Volkswagen Golf мав механічні пошкодження. Фотознімки відображають фактичний стан автомобіля та розташування елемента конструкції після події. 
Відеозаписом події судом встановлено, що на парковці магазину «Варус» відбулася подія, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а поблизу нього знаходився елемент зовнішньої конструкції магазину.
Із протоколу при прийняття заяви, пояснень ОСОБА_2 , листа Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, підтверджується звернення позивача до поліції від 26 квітня 2026 року, із яких судом встановлено, що позивач повідомила про пошкодження належного їй автомобіля внаслідок падіння частини конструкції магазину «Варус», у зв`язку з чим працівниками поліції було здійснено виїзд на місце події та зафіксовано факт пошкодження автомобіля та обставини події. 
Із інформації Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського про погодні умови 26 квітня 2026 року судом встановлено, що 26 квітня 2026 року в районі Вишгорода спостерігалися небезпечні метеорологічні явища, зокрема порив вітру до 18 м/с о 13:49.
Із акту № 296 від 27 квітня 2026 року, складеним станцією технічного обслуговування, судом встановлено, що наступного дня після події було проведено огляд автомобіля Volkswagen Golf та зафіксовано його механічні пошкодження, а також визначено перелік робіт, необхідних для відновлення автомобіля. Розрахунком вартості відновлювального ремонту, складеним СТО, судом встановлено, що орієнтовна вартість запропонованих ремонтних робіт визначена у сумі 40 850 грн.
Із документів щодо досудового врегулювання спору – досудової претензії, додаткового звернення, вимоги судом встановлено, що після події між позивачем та представниками відповідача відбувалося листування та спілкування щодо можливості добровільного відшкодування завданої шкоди, а позивач надавала документи, необхідні для розгляду питання про можливість компенсації.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що безпосередньо в момент події спостерігалися сильні пориви вітру та короткотривалий буревій. Його автомобіль та автомобіль позивача були розташовані на парковці магазину «Варус». Після припинення буревію він побачив, що внаслідок падіння габаритної частини конструкції автомобіль позивача був пошкоджений: залишки конструкції знаходилися на капоті та даху автомобіля, а також поруч із ним. Він повідомив позивача про пошкодження автомобіля за номером телефону, зазначеним на транспортному засобі, оскільки до цього з позивачем знайомий не був. Також він повідомив працівників охорони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що автомобіль пошкоджено внаслідок падіння конструкції. Безпосередньо момент падіння конструкції він не спостерігав, а побачив лише його наслідки. Також свідок не був присутній під час прибирання уламків конструкції та не бачив, яким чином та ким вони прибиралися.
Застосовані норми права.
Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої, пункту 8 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У ст. 1192 ЦК України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Мотиви та висновки суду.
 
Суд, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності й взаємному зв`язку, дійшов висновку про недоведеність позивачем необхідних умов для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування заявленої майнової шкоди.
 
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для покладення на особу деліктної відповідальності є встановлення факту заподіяння шкоди, її розміру, протиправності поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою, а також вини особи, яка її завдала.
 
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, при цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.
 
Судом установлено, що після події позивач звернулася до органів поліції. Працівники поліції здійснили виїзд на місце події та зафіксували відповідні обставини. За результатами звернення конкретної особи, дії чи бездіяльність якої перебували б у причинному зв`язку з пошкодженням автомобіля, не встановлено. Правовідносини визначено як цивільно-правові. 
 
Надані позивачем фотоматеріали та відеозапис підтверджують факт пошкодження автомобіля та знаходження уламків рекламної конструкції поблизу нього. Суд бере ці докази до уваги в частині встановлення зазначених фактичних обставин.
 
Водночас сам факт пошкодження автомобіля та знаходження поруч із ним елемента конструкції не підтверджує протиправності поведінки відповідача. Він також не встановлює причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та заподіяною шкодою. Надані докази не дають змоги достовірно встановити механізм утворення кожного заявленого пошкодження. Не підтверджено і те, що всі пошкодження виникли саме внаслідок падіння елемента рекламної конструкції 26 квітня 2026 року. Отже, причина виникнення заявлених пошкоджень належними доказами не встановлена.
 
Показання свідка щодо розташування автомобілів, пошкодження автомобіля позивача, відсутності пошкоджень іншого автомобіля та наявності короткотривалого буревію підтверджують окремі обставини події, які свідок сприймав безпосередньо. Разом із тим свідок не спостерігав моменту падіння конструкції та не може встановити причину її відриву. Його показання також не дають змоги встановити механізм утворення конкретних пошкоджень автомобіля та їх причинний зв`язок із падінням конструкції.
 
Посилання позивача на сам факт знаходження уламків конструкції біля автомобіля також не усуває необхідності доведення протиправної поведінки відповідача та причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою. 
 
Судом також установлено, що безпосередньо перед подією в районі Вишгорода були зафіксовані сильні пориви вітру. Згідно з наданими відомостями, 26 квітня 2026 року о 13:49 зафіксовано порив вітру до 18 м/с, тоді як позивач зазначає час події 13:52. Зазначена обставина узгоджується з показаннями свідка про наявність короткотривалого буревію та є об`єктивним чинником, який підлягає оцінці судом при встановленні причин падіння конструкції. Водночас суд не вважає сам факт наявності сильного пориву вітру безумовною підставою для звільнення відповідача від відповідальності. Разом із тим за відсутності доказів неналежного встановлення, кріплення, технічного стану, утримання чи обслуговування конструкції наявність такого природного чинника не дає підстав зробити висновок, що причиною її падіння була саме протиправна поведінка відповідача. 
 
Позивачем не надано належних і достатніх доказів, які б підтверджували неналежний технічний стан конструкції, недоліки її монтажу або кріплення, неналежне утримання чи обслуговування відповідачем, а також конкретну дію чи бездіяльність ТОВ «Омега», яка спричинила падіння конструкції. Сам факт розміщення рекламної конструкції у місці здійснення господарської діяльності відповідача не свідчить про неналежне виконання ним обов`язків щодо її монтажу, утримання чи експлуатації та не є самостійною підставою для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду. Посилання позивача на презумпцію вини відповідача також не змінює наведеного висновку. Презумпція вини не звільняє позивача від обов`язку довести факт шкоди, протиправність поведінки відповідача та причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою. У цій справі конкретного порушення відповідачем, яке перебувало б у причинному зв`язку з падінням конструкції, позивачем не доведено.
 
Щодо розміру заявленої шкоди суд зазначає, що наданий позивачем акт № 296 від 27 квітня 2026 року та розрахунок вартості відновлювального ремонту підтверджують визначену в них вартість ремонтних робіт. Водночас зазначені документи не містять спеціального дослідження причин виникнення кожного пошкодження та не встановлюють, що всі зазначені в них пошкодження виникли саме внаслідок падіння елемента рекламної конструкції. Обставина проведення огляду автомобіля без участі представника відповідача сама по собі не робить акт СТО недопустимим доказом. Разом із тим відповідач був позбавлений можливості під час такого огляду висловити заперечення щодо характеру та походження пошкоджень, а тому у сукупності з іншими доказами не може самостійно підтверджувати причинний зв`язок між усіма зазначеними пошкодженнями і подією. 
 
Висновку судового експерта або іншого належного доказу, який би встановлював механізм утворення пошкоджень автомобіля, їх відповідність заявленій події та причинний зв`язок між падінням рекламної конструкції і конкретними пошкодженнями автомобіля, позивачем суду не надано. Питання щодо механізму утворення пошкоджень автомобіля, причин їх виникнення та відповідності характеру пошкоджень обставинам падіння конструкції потребують спеціальних знань. За відсутності відповідного доказу суд не вправі самостійно робити технічні висновки та ґрунтувати на припущеннях висновок про походження пошкоджень. За таких обставин суд не може виходити виключно з припущення про те, що всі пошкодження автомобіля, зазначені в акті вартості відновлювального ремонту, виникли саме внаслідок падіння конструкції.
 
Також і доводи відповідача про те, що відсутність фактичної оплати ремонту сама по собі виключає можливість відшкодування шкоди, суд відхиляє, оскільки така обставина не є самостійною підставою для відмови в позові. Так само сам по собі рік випуску та знос автомобіля не звільняє відповідача від відповідальності, а технічний стан транспортного засобу та його знос можуть мати значення для визначення розміру шкоди.
 
Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт пошкодження автомобіля, знаходження уламків конструкції поблизу нього та наявність безпосередньо перед подією сильного пориву вітру. Проте ці докази не підтверджують, що падіння конструкції стало наслідком конкретної протиправної дії чи бездіяльності ТОВ «Омега», а також що саме така поведінка відповідача перебуває у причинному зв`язку із заявленою майновою шкодою. Не доведено також, що всі пошкодження, зазначені в акті СТО, виникли саме внаслідок спірної події та що заявлена до стягнення сума 40 850 грн є розміром шкоди, заподіяної саме відповідачем.
 
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на позивача. Суд не вправі ґрунтувати свої висновки на припущеннях. Отже, позивачем не доведено необхідної сукупності умов цивільно-правової відповідальності, зокрема протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між такою поведінкою та пошкодженням автомобіля, а також належного розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню саме відповідачем. За відсутності доказів хоча б одного з необхідних елементів складу цивільного правопорушення підстави для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди відсутні.
 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у розмірі є недоведеними та задоволенню не підлягають.
 
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем. 
Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд 

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» про відшкодування шкоди,завданої пошкодженням майна відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд, або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега», ЄДРПОУ 30982361, місце знаходження, м. Дніпро, вул. Панікахи, 15. 

Суддя         С.В. Олійник