Справа № 749/1896/25
Провадження № 2/750/1831/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді Слісаря А.В.,
секретаря Примак Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
третя особа – Служба у справах дітей Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області,

встановив:
25 грудня 2025 року орган опіки та піклування Сновська міська рада Корюківського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь опікуна ОСОБА_3 аліменти на утримання підопічної малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовано позов тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька ОСОБА_2 записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. На даний час ОСОБА_2 проживає у родині опікуна ОСОБА_3 . Відповідач та її дитина тривалий час перебували у полі зору суб`єктів соціальної роботи з підстави ухилення матері від виконання батьківських обов`язків через те, що вона покинула дитину в терапевтичному відділенні КНП «Корюківська ЦРЛ», у подальшому долею дитини не цікавилася. 19.06.2025 дитина відповідача ОСОБА_2 , був поставлений на облік в Службі у справах дітей Управління освіти, молоді та спорту Сновської міської ради як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. 23.06.2025 малолітній ОСОБА_2 отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 14.08.2025 по 13.12.2025 зазначена дитина перебувала у сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 та помічника патронатного вихователя ОСОБА_5 , жителів АДРЕСА_1 . Розпорядженням голови Сновської міської ради від 11.12.2025 № 201 над малолітньою дитиною ОСОБА_2 встановлено опіку, опікуном дитини призначено ОСОБА_3 , жительку АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина була влаштована в сім`ю опікуна.
Ухвалою судді Сновського районного суду Чернігівської області від 29.01.2026 справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Чернігова.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.
Відповідач відзив на позов не подала.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.06.2026 закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. 
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позову не заперечує.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати дитини – ОСОБА_1 , батько дитини – ОСОБА_6 (а.с. 5). Відомості про батька дитини ОСОБА_2 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8).
Листом від 09.06.2025 Служба у справах дітей Корюківської міської ради повідомила Службу у справах дітей Сновської міської ради, що ОСОБА_1 покинула дитину ОСОБА_2 в терапевтичному відділенні КНП «Корюківська ЦРЛ», долею дитини не цікавилася (а.с. 5 зі зв.). Цього ж дня було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я (а.с. 7).
Наказом Управління освіти, молоді та спорту Сновської міської ради від 19.06.2025 № 24 дитина відповідача ОСОБА_2 був взятий на облік в Службі у справах дітей як дитина, яка позбавлена батьківського піклування (а.с. 6). 
Розпорядженням Сновської міської ради від 23.06.2025 № 103 ОСОБА_2 отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 6 зі зв.). 
Рішенням Виконавчого комітету Понорницької селищної ради від 14.08.2025 № 231 «Про влаштування дитини до сім`ї патронатного вихователя» ОСОБА_2 було улаштовано на тимчасовий догляд та виховання до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_4 та помічника патронатного вихователя ОСОБА_5 , жителів АДРЕСА_1 (а.с. 11). Рішенням Понорницької селищної ради від 11.11.2025 № 338 «Про продовження строку перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя» строк перебування у сім`ї патронатного вихователя продовжено з 14.112025 до 13.12.2025 (а.с. 12 зі зв.). 
Розпорядженням голови Сновської міської ради від 11.12.2025 № 201 над малолітньою дитиною ОСОБА_2 встановлено опіку, опікуном дитини призначено ОСОБА_3 , жительку АДРЕСА_2 , визначено влаштувати дитину в родину опікуна з 15.12.2025.
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з положеннями частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до частини першої статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно з пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи, підтверджується, що відповідач тривалий час вихованням дитини не займається, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків.
Також, після залишення дитини відповідач до Служби у справах дітей з питання повернення дитини на виховання не зверталася.
Доказів, які б спростовували дані обставини, відповідач суду не надала.
За встановлених обставин, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неї, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Крім того, статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аналогічні положення містяться у статті 180 Сімейного кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 
Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому, частиною третьою статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частин першої, другої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Частиною п`ятою статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати малолітнього сина, суд вважає за можливе стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, на підставі ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
позов органу опіки та піклування Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області (вул. Незалежності, 19, м. Сновськ, Корюківського району Чернігівської області) в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа – Служба у справах дітей Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області (м. Сновськ, вул. Миру, 53) - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2025 до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3028 грн. 00 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя         А.В. Слісар