ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2026 | Справа №607/18017/26 Провадження №3/607/5075/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який згідно з постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2026 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
10.08.2026 о 21 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного, 18, водій ОСОБА_1 повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №742469 від 10.08.2026, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, щодо нього розглядатиметься Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 25.08.2026 о 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався.
Також, на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.
За наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.
При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя також враховує положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
У відповідності до вимог пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі по тексту – Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту – Інструкція), затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані такого сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з пунктами 1, 3 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
За змістом пункту 10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: 
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №742469 від 10.08.2026, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину  ОСОБА_1 , з долученими до нього носіями інформації – DVD-R дисками з відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції;
- роздруківці спеціального технічного засобу «Drager Alсotest 7510» від 10.08.2026, тест №957, згідно з яким у водія  ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння з показником - 2,04 ‰ (проміле);
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у зв`язку із виявленням у водія  ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів при ходьбі зі сторони в сторону; поведінка, що не відповідає обстановці, останній пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», результат якого становить 2,04 ‰ (проміле), з яким  ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у вказаному документі;
- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML» №П51QM220010325, яке чинне до 20.11.2026;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водія  ОСОБА_1 10.08.2026 о 22 год. 05 хв. було направлено до закладу охорони здоров`я – КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7699464 від 10.08.2026, згідно з якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7699483 від 10.08.2026, згідно з якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- рапорті поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Баглай В. від 10.08.2026, згідно з яким 10.08.2026 в м. Тернополі по вул. С. Будного, 18, у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху було здійснено зупинку транспортного засобу марки та моделі «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів при ходьбі зі сторони в сторону; поведінка, що не відповідає обстановці, після чого за згодою  ОСОБА_1 було проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alсotest 7510», результат якого склав 2,04 ‰ (проміле), з яким останній погодився;
- копії постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2026 у справі №490/10423/25, яка набрала законної сили 27.01.2026, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Окрім того, суддею було досліджено додані до протоколу про адміністративне правопорушення DVD-R диски з відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , а також з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається процедура виявлення працівником поліції в  ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, із вказаного відеозапису також слідує, що на пропозицію уповноваженої особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» водій  ОСОБА_1 погодився, після чого пройшов вказаний огляд, результат якого склав 2,04 ‰ (проміле), незгоди з яким він не висловлював.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались за участю водія ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
На переконання судді, процедура виявлення поліцейським у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та фактичне встановлення такого стану на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу була здійснена з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях водія ОСОБА_1 , які мали місце 10.08.2026 о 21 год. 55 хв. в АДРЕСА_2 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Приймаючи рішення, також враховую, що  ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складеному відносно нього протоколі обставин.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Строк накладення адміністративного стягнення, визначений положеннями ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення у сфері транспорту, яке являється грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, оскільки становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, дані про його особу та ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
При прийнятті вказаного рішення суддя врахував відомості довідки уповноваженої службової особи УПП в Тернопільській області ДПП від 12.08.2026, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, втім, вважає, що вказана обставина не перешкоджає застосуванню щодо останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20 відсутність в особи посвідчення водія не виключає можливість застосування до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, приймаючи рішення суддя враховує, що санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, однак, з огляду на відсутність у матеріалах справи відомостей щодо наявності у власності ОСОБА_1 транспортних засобів, підстав для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу немає.
Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2026 у справі №490/10423/25, яка набрала законної сили 27.01.2026, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином, невідбута ОСОБА_1 частина адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду вказаної справи складає 6 місяців 28 днів.
З огляду на викладене, до застосованого щодо ОСОБА_1 цією постановою адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2026 у справі №490/10423/25 у виді 5 місяців 2 днів позбавлення права керування транспортними засобами та призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 5 місяців 2 дні, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Таке стягнення, на переконання суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у виді адміністративного арешту, яке є більш суворим у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 266, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.01.2026 у справі №490/10423/25, яка набрала законної сили 27.01.2026, у виді 5 (п`яти) місяців 2 (двох) днів позбавлення права керування транспортними засобами та призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 2 (два) дні, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 

Суддя | І. М. Царук