Справа №303/6821/26
1-кп/303/476/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року        м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого-судді  ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №22026070000000067 від 10.03.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 2 ст. 109 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_4 у період з 02.12.2022 року по 25.10.2025 року, на виконання свого єдиного злочинного умислу, з метою досягнення єдиного бажаного злочинного результату, усвідомлюючи злочинність своїх дій, будучи обізнаною щодо факту здійснення російською федерацією збройної агресії проти України, з метою доведення своїх ідеологічних мотивів та поширення поглядів серед невизначеного кола користувачів мережі Інтернет, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , не пізніше 25.10.2025 року за невстановлених обставин, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung A70 IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 », у соціальній мережі «Facebook», де вона зареєстрована під наступними персональними профілями: під ніком « ОСОБА_6 » за посиланням: (ІНФОРМАЦІЯ_2 ); під ніком « ОСОБА_7 », за посиланням: (ІНФОРМАЦІЯ_3 ); під ніком « ОСОБА_8 » за посиланням: (ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з використанням вищевказаних профілей розповсюдила матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України. 
Згідно висновку експерта встановлено наявність виправдовування збройної агресії РФ проти України у наступних публікаціях:
- у публікації від 07.12.2024, що починається зі слів «А чи знаєте чим відрізняються Україна від Ізраїлю» та завершується словами «жидівські запроданці» автор виправдовує збройну агресію РФ проти України шляхом зміщення відповідальності за війну з Російської Федерації як безпосереднього агресора щодо України на євреїв, які буцімто знищують «корінне населення» як України, так і Ізраїлю: «А чи знаєте чим відрізняються Україна від Ізраїлю нічим. І в Україні і Палестині жиди знищують корінне населення і там і там прийшли на чужу землю і там і там люди надали притулок, і там і там вони встромили ніж в спину різниця тільки в тому що там вони у відкриту бомблять жилі квартали а у нас називають уламки ПВО і звинувачують росію»;
- у публікації від 02.12.2023 наступного змісту: «Російсько-Українська війна – це ідея ІУДЕЇВ! І крапка». Війна подається автором як задум, план іудеїв, відповідно Росія стає «інструментом», а не ініціатором та безпосереднім суб`єктом збройної агресії проти України. У такий спосіб реалізовано розмивання ролі Росії як безпосереднього агресора щодо України, зміщення відповідальності на іудеїв, підміна реальної картини збройного нападу конспірологічною моделлю, де агресор більше не є «ворогом», а лише «учасником гри», відповідно, створюється уявлення про спільну чи розподілену провину, що є одним із способів виправдовування збройної агресії Російської Федерації шляхом зняття з РФ статусу єдиного агресора. 
- у публікації від 02.12.2022 наступного змісту: «Войнушка договорная – все свои пацаны в деле: Путин, Зеленский, Байден… Санкций против Путина не будет. Будут санкции против населения страны. Цель – сократить население. Так так в России, Белоруссии и Украине «добровольно» - принудительная эвтаназия не удалась – в дело пошел «план Б». 
- у публікації від 25.10.2025: «Договірна війна. Геноцид українців». Автор називає збройну агресію РФ «договорной войнушкой», / «договірною війною», де учасниками домовленості є президенти Росії та України, а також ОСОБА_9 , американський політик, президент США 2021-2025 рр. Ціллю ж війни автор вважає намір скорочення населення [не лише України, а й Росії та Республіки Білорусь] / «геноцид українців». Зазначені твердження реалізовують розмивання ролі Росії як безпосереднього агресора щодо України, зміщення відповідальності на «спільну змову», де агресор більше не є «ворогом», а лише «учасником гри», відповідно, створюється уявлення про спільну чи розподілену провину, що є одним із способів виправдовування збройної агресії Російської Федерації шляхом зняття з РФ статусу єдиного агресора.
Поряд з цим, 30.11.2023 року у ОСОБА_4 , будучи незадоволеною соціально-економічним, політичним становищем України, діями Президента України, Верховної Ради України, керівників та інших посадових осіб органів державної влади під час повномасштабної збройної агресії рф проти України, виник злочинний умисел, направлений на розповсюдження матеріалу із публічним закликами до захоплення державної влади в Україні.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в Україні та світі і глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , не пізніше 30.11.2023, за невстановлених обставин, використовуючи власний мобільний телефон, марки «Samsung A70 IMEI 1 – НОМЕР_1 , IMEI 2 – НОМЕР_2 », у соціальній мережі «Facebook», де зареєстрована під ніком « ОСОБА_6 » за посиланням: (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), розповсюдила матеріал, який містить публічний заклики до захоплення державної влади в Україні.
Згідно висновку експерта встановлено наявність публічних закликів до захоплення державної влади у публікації від 29.11.2023, у якій ОСОБА_4 (30.11.2023) залишила коментар з текстом, наступного змісту: «Військові мусять взяти владу. НІЯКИХ ВИБОРІВ! Інакше гнид не вичистити. З гнидами в серці країни ми не переможемо»).
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, у вчиненому розкаялася, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини щодо поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, а також щодо розповсюдження матеріалів із публічним закликом до захоплення державної влади в Україні; просила врахувати, що з початку війни проти України вона займала активну громадянську позицію, здійснювала волонтерську діяльність, своїми діями засуджувала збройну агресію проти України.
З врахуванням вищенаведеного, оцінивши докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, а також за ч. 2 ст. 109 КК України - розповсюдження матеріалів із публічним закликом до захоплення державної влади в Україні.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу винної, яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та громадської діяльності, на обліку у лікарів фтизіатра, психіатра та нарколога не перебуває.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання винної.
Обставин, що обтяжують покарання винної, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 436-2 та ч. 2 ст. 109 КК України без конфіскації майна із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки, на думку суду таке покарання буде співмірним до вчиненого та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 2 ст. 109 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання: 
- за частиною 2 статті 436-2 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна;
- за частиною 2 статті 109 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4  покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2026 на мобільний телефон марки Samsung A70 IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 .
Речові докази: мобільний телефон марки Samsung A70 IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області - повернути ОСОБА_4 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , на користь держави 9 627 грн. 20 коп. за проведення лінгвістичної експертизи № СЕ26-46/Л/1/3 від 11.05.2025.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий            ОСОБА_1