Справа № 392/685/26 
Провадження № 2/392/1197/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,-

встановив:

Обґрунтування позову.
Представник ТОВ «Бізнес Позика», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у загальному розмірі 29910,00 грн та судові витрати.
Позовна заява обґрунтована, тим що 28 червня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 544862-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 Договору кредиту, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 11000,00 грн зі сплатою процентів в розмірі 1 % за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , номер якої відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в сумі 7380,00 грн, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24 лютого 2026 року відповідач має заборгованість в розмірі 29910,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 15400,00 грн, суми заборгованості по штрафам 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України – 2640,00 грн, суми прострочених платежів за комісією 870,00 грн. 
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 вищевказані суми заборгованості в загальному розмірі 29910,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 
Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові заяви та заперечення. У заявах від 18 травня 2026 року та 15 червня 2026 року відповідачка зазначила, що не заперечує проти отримання кредитних коштів у сумі 11 000,00 грн. Водночас вона не погодилася із нарахованою сумою процентів та відсотків за статтею 625 ЦК України. Свою позицію відповідач обґрунтовувала тим, що її чоловік — ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить військову службу за мобілізацією з 21 квітня 2022 року та має статус учасника бойових дій. На підставі частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідачка, як дружина військовослужбовця, звільняється від нарахування процентів, штрафів та пені за кредитним договором. На підтвердження цих обставин відповідачка надала суду копії свідоцтва про шлюб, посвідчення УБД чоловіка, його військового квитка та довідки військової частини 
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 31 березня 2026 року надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано від АТ «Приватбанк» докази.
В судове засідання учасники справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
28 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 544862-КС-001 про надання кредиту.
28 червня 2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 544862-КС-001 про надання кредиту. Того ж дня між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 544862-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 2 договору № 544862-КС-001 кредит надається на строк 24 тижні (169 днів), стандартна процентна ставка: фіксована в день 1%, загальний розмір наданого кредиту 11000,00 грн, строк дії договору до 13 грудня 2025 року, комісія за надання кредиту 2200,00 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 27141,58 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 6942,76 % .
Згідно із анкетою клієнта ОСОБА_1 (витяг з інформаційно телекомунікаційної системи) від 24 лютого 2026 року, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_1 .
Відповідно до підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід», 28 червня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) був здійснений успішний переказ грошових коштів на банківську платіжну картку НОМЕР_3 емітента PRIVAT BANK.
Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 18 квітня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260413/66636-БТ повідомляю, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку №  НОМЕР_1 .
Отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконано та надано позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 544862-КС-001 від 28 червня 2025 року у позичальника ОСОБА_1 станом на 24 лютого 2026 року наявна заборгованість в розмірі 29910,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 15400,00 грн, суми заборгованості по штрафам 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України – 2640,00 грн, суми прострочених платежів за комісією 870,00 грн. При цьому позичальником було сплачено за кредитом 7380,00 грн.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 28 червня 2025 року виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20).
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». 
Сімейний стан відповідача та статус її чоловіка як військовослужбовця підтверджується наданими ОСОБА_1 : копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 16 січня 2024 року Маловисківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, згідно з яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 16 січня 2024 року; копією довідки військової частини НОМЕР_5 Міністерства оборони України № 1364/7175 від 25 травня 2026 року, яка підтверджує, що матрос ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_5 з 21 квітня 2022 року по теперішній час; копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 від 10 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_2 ; копії військового квитка серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_2 . 
Таким чином, на момент укладення кредитного договору № 544862-КС-001 від 28 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з військовослужбовцем ОСОБА_2 , який проходив і продовжує проходити військову службу за мобілізацією.
Мотиви суду.
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів у справі встановив факти, обставини та правовідносини.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до частини 3, 4, 6 статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону, У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей кредитних договорів, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
На підставі вище викладеного з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 544862-КС-001 від 28 червня 2025 року в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернула.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Водночас, особливості нарахування фінансових зобов`язань для військовослужбовців та членів їх сімей під час дії особливого періоду врегульовані спеціальним законодавством. 
Згідно з частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Винятком із цієї норми є лише кредитні договори щодо придбання об`єктів житлового фонду чи автомобілів. Суд враховує, що зазначена норма є спеціальною щодо правовідносин кредитування військовослужбовців та членів їх сімей і має пріоритет перед загальними положеннями ЦК України.
Оскільки кредитний договір № 544862-КС-001 укладено відповідачем 28 червня 2025 року, тобто в період перебування її чоловіка на військовій службі за мобілізацією в особливий період, та під час дії зареєстрованого між ними шлюбу, ОСОБА_1 як дружина військовослужбовця має право на встановлені законом пільги.
Зважаючи на вищевикладене, нарахування ТОВ «Бізнес Позика» процентів за користування кредитом у сумі 15400,00 грн є неправомірним, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 870,00 грн суд зазначає наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що умовами кредитного договору № 544862-КС-001 від 28 червня 2025 року сторонами погоджено комісію за надання кредиту, яка визначена у фіксованому розмірі та підлягала сплаті позичальником як окремий платіж. Вказана умова міститься безпосередньо у кредитному договорі, з яким відповідач погодилася під час його укладення.
Позивач просить стягнути не всю суму комісії, визначену договором, а лише прострочену її частину у розмірі 870,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Доказів сплати зазначеної суми відповідач суду не надала, правильність такого розрахунку не спростувала.
Суд також враховує, що відповідач не заявляла вимог про визнання недійсною умови кредитного договору щодо сплати комісії, не посилалася на її нікчемність та не надала доказів того, що така комісія встановлена за послуги, які відповідно до закону повинні надаватися кредитодавцем безоплатно.
Частина п`ятнадцята статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняє військовослужбовців та їх дружин (чоловіків) від нарахування процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені, однак не містить положень щодо звільнення від виконання інших грошових зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення простроченої заборгованості за комісією у сумі 870,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках на підставі статті 625 ЦК України в сумі 2640,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, за прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи дію пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вимоги про стягнення сум, передбачених статтею 625 ЦК України, задоволенню не підлягають незалежно від статусу відповідача як дружини військовослужбовця. З огляду на зазначене, вимоги про стягнення 2640,00 грн за статтею 625 ЦК України також не підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким, чином, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 544862-КС-001 від 28 червня 2025 року підлягають задоволенню в розмірі 11870,00 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11000,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 870,00 грн, та є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн у відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», заборгованість за договором № 544862-КС-001 про надання кредиту, укладеним 28 червня 2025 року, в розмірі 11870 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок.
В задоволені іншої частини позовних вимог – відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д.М. Кратко