Справа № 458/824/26
2/458/516/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14 вересня 2026 року          м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді     Волинець М.З.,
за участю секретаря судового засідання  Сисан С.І.
Сторони в справі:
позивач        ОСОБА_1 ,
відповідач       ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.07.1983 у Виконавчому комітеті Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис № 8, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
Стислий зміст позовних вимог. 
В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що 09.07.1983 між нею (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис № 8. У сторін є четверо повнолітніх дітей. Подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з 2016 року у зв`язку з виїздом відповідача за кордон. З того часу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач припускає, що відповідач за кордоном створив іншу сім`ю.
За таких обставин позивач переконана, що їхня сім`я розпалася остаточно, збереження о шлюбу суперечить її інтересам, тому вважає за необхідне розірвати шлюб з відповідачем.
Крім того просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Позиція відповідача. 
Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 31.07.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 17.08.2026 о 14:20 год за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 17.08.2026 у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи відкладено на 14.09.2026 о 14:20 год.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, разом з позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 17.08.2026 та 14.09.2026 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав.
Ухвалою суду від 14.09.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено, що 09.07.1983 у Виконавчому комітеті Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - Будз, дружини - Будз, про що складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданим 28.07.2026 Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
У сторін неповнолітніх дітей немає.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з 2016 року у зв`язку з виїздом відповідача за кордон. Спільного господарства сторони не ведуть, позивач не бажає зберегти шлюб та наполягає на його розірванні.
Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.
Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час перебування у шлюбі.
Положеннями ч.3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
У пункті 84 рішення по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 р (Заяви №№29381/09 та 32684/09) Європейський суд з прав людини вказав: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».
Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.
Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.
З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя.
Вимоги про відновлення свого дошлюбного прізвища позивач ОСОБА_1 не заявляла.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, що підтверджено наданою позивачем квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.776695627.1 від 28.07.2026.
З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 331, 20 грн.
Разом з тим, згідно з ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28.07.2026 між ОСОБА_1 та адвокатом Канарєєвим І.І. укладено Договір про надання правничої допомоги, згідно з яким клієнт зобов`язується надавати адвокату, за його вказівкою, необхідні документи та інформацію; оплатити гонорар в розмірі і в порядку передбаченому у договорі; загальна сума фіксованого гонорару за надання правничої допомоги становить 2 500 грн, з яких: 500 грн — юридична консультація, 2 000 грн — підготовка позовної заяви до суду.
Згідно з описом робіт (наданих послуг) від 28.07.2026 загальна сума оплати адвокату за надання професійної правничої допомоги становить 2 500 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 7 на підставі зазначеного договору позивач сплатила адвокату Канарєєву І.І. 2 500 грн.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 09.07.1983 у Виконавчому комітеті Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, актовий запис № 8.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_6 .
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп. сплаченого нею судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: с. Боберка, Турківський район, Львівська область, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Марія ВОЛИНЕЦЬ