ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 300/59/25 пров. № А/857/54331/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Валюха В.М.
Запотічного І.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року (головуючий суддя Бобров Ю. О.), ухвалене у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківськ, у справі № 300/59/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

03.01.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – Управління, відповідач), в якому просив: визнати дій відповідача протиправними щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.05.2023 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, згідно довідки ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.10.2024 №1045; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2023 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, згідно довідки ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області віл 30.10.2024 №1045.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що довідка від 30.10.2024 №1045 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням індексації грошового забезпечення складена на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, тому пенсія позивача підлягала перерахунку.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року та у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що вимоги щодо врахування у складі грошового забезпечення виплат, не передбачених Законом №2262-ХІІ, не ґрунтуються на законі. Помилкове включення індексації до довідки про грошове забезпечення не створює для Пенсійного фонду обов`язку здійснювати її врахування при обчисленні чи перерахунку пенсії.
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо її доводів та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 300/4991/24, позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у внесенні змін до довідки №521 від 11.07.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та надіслання її до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для проведення ОСОБА_1 перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області внести зміни до довідки №521 від 11.07.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом включення до неї індексації грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії, та надіслати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для проведення перерахунку основного розміру пенсії. 
На виконання вказаного рішення суду Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області видало нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.10.2024 №1045 (а.с.11).
Позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки від 30.10.2024 №1045 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію відповідно до Закону № 2262-XII та її виплату з 02.12.2021 (а.с. 15).
Листом від 25.12.2024 відповідачем повідомлено позивача про те, що суми індексації грошового забезпечення не передбачені в переліку додаткових видів грошового забезпечення, а отже не належать до складу грошового забезпечення та на них не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 13).
Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернулася з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислуги років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави щодо тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Як передбачено частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон № 2262-XII), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно вимог статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII), пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону № 580-VIII, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 (далі – Порядок № 393), пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Як визначено статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (далі – Закон № 2017-III), законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно з ч.2 ст.19 Закону № 2017-III, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1282-XII).
Як передбачено статтею 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Таким чином, механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-XII.
Згідно з ст. 6 Закону № 1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до вимог статті 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Судом також враховано, що Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17 вказав, що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-XII та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-III, Закону № 1282-XII та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Тому, відповідно до правових висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, територіальні органи Пенсійного фонду України при обрахуванні пенсії особам, які мають право на неї відповідно до Закону № 2262-ХІІ, повинні враховувати індексацію грошового забезпечення, яка нараховувалася військовослужбовцю за час служби перед звільненням.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду також у постановах від 30.09.2019 по справі № 750/9785/16-а, від 20.11.2019 по справі № 522/11257/16-а, від 17.05.2021 по справі № 552/4951/17 та від 26.08.2021 по справі № 240/7853/19.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 300/4991/24, визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у внесенні змін до довідки №521 від 11.07.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та надіслання її до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для проведення ОСОБА_1 перерахунку основного розміру його пенсії. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області внести зміни до довідки №521 від 11.07.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом включення до неї індексації грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії, та надіслати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для проведення перерахунку основного розміру пенсії..
На виконання даного рішення суду Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області видало нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.10.2024 №1045 (а.с.11).
Як правильно встановив суд першої інстанції, оформлення довідок відповідає Додатку 4 до Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань від 17.09.2018 № 760 (підпункт 2 пункту 4 розділу III).
Так, станом на дату звільнення позивача зі служби та протягом останніх 24 календарних місяців служби підряд перед звільненням позивачу нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення. При цьому, індексація грошового забезпечення не була включена до складу довідок про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, як це правильно встановлено судом першої інстанції.
Разом з тим, довідка від 30.10.2024 №1045 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням індексації грошового забезпечення складена на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Як зазначалось вище, Верховний Суд у справі №638/9697/17 від 03.04.2019 виклав правовий висновок щодо застосування статті 43 Закону № 2262-ХІІ та зазначив, що територіальні органи Пенсійного фонду України при обрахуванні пенсії особам, які мають право на неї відповідно до Закону № 2262-ХІІ, повинні враховувати індексацію грошового забезпечення, яка нараховувалася за час служби перед звільненням.
Як це слушно зазначив суд першої інстанції, зазначений правовий висновок є актуальним та підтриманий Верховним Судом в постанові по справі № 240/7091/20 від 22.11.2023 та є цілком релевантним до спірних правовідносин, оскільки предметом цього спору є правомірність врахування у довідках за 24 місяці перед звільненням індексації для призначення пенсії. 
Водночас, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції щодо безпідставності посилань відповідача на правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 30.01.2024 у справі № 580/1974/23, оскільки висновки вказаної постанови стосуються врахування довідки при перерахунку уже призначеної пенсії.
З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.05.2023 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, зазначених у довідці Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області від 30.10.2024 №1045.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити з 01.05.2025 перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та індексації за 24 місяці перед звільненням, згідно довідки Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 30.10.2024 №1045 на виконання судового рішення.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позову.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, оскільки не впливають на законність судового рішення.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 300/59/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя | | Т. І. Шинкар
судді | | В. М. Валюх
| | І. І. Запотічний