ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/17639/26
провадження № 2/753/15240/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 6587619, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 9 000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів та інших платежів, передбачених договором. За твердженням позивача, договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 6587619 від 25.08.2025.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за договором кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредиту № 6587619 у розмірі 19 548,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 498,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 0 грн. - сума заборгованості за комісією; 4 050,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та остаточно просив стягнути 15 048,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - тіло кредиту, 6 048,00 грн - проценти. Вимоги про стягнення комісії, пені та неустойки позивач не підтримав.
Відповідач визнав факт укладення кредитного договору, отримання 9 000,00 грн. та здійснення платежів на загальну суму 5 850,00 грн. Водночас заперечив проти розміру вимог. Зазначив, що кредитор неправомірно зарахував 1 552,50 грн. сплачених коштів у комісію та 450,00 грн. у неустойку, не спрямувавши жодної суми на погашення тіла кредиту. Просив застосувати передбачену договором та законом черговість зарахування платежів, виключити неустойку і зменшити витрати на правничу допомогу.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.08.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії № 6587619. Договором передбачено кредит у сумі 9 000,00 грн. строком на 360 днів, процентну ставку 0,95 % на день та комісію 1 552,50 грн.
Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідач обставин його укладення не заперечував. Платіжна інструкція № 6bb8c520-fadd-47da-b01a-12ba556adec5 підтверджує перерахування 25.08.2025 коштів у сумі 9 000,00 грн. на платіжну картку відповідача.
Згідно з розрахунком первісного кредитора відповідач здійснив платежі: 2 835,00 грн 08.09.2025, 1 732,50 грн та 85,50 грн 24.09.2025, 1 197,00 грн 08.10.2025, загалом 5 850,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір факторингу № 25/02/26, реєстр прав вимог № 2 та платіжні документи підтверджують перехід до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги за договором № 6587619. Заперечень проти самого факту відступлення права вимоги відповідач не заявляв.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За наданими доказами встановлено, що первісний розрахунок кредитора підтверджує, що з 5 850,00 грн. платежів ним зараховано: 3 847,50 грн. - у проценти, 1 552,50 грн. - у комісію, 450,00 грн. - у неустойку та 0 грн - у тіло кредиту.
Такий розподіл суперечить п. 6.8 договору. Оскільки сума кредиту 9 000,00 грн. перевищувала одну мінімальну заробітну плату на дату укладення договору, платежі мали зараховуватися насамперед у погашення простроченого тіла кредиту та процентів, у другу чергу - тіла кредиту і процентів, а лише у третю - неустойки, комісії та інших платежів.
Отже, позивач не мав підстав спрямовувати платежі відповідача на комісію та неустойку до погашення тіла кредиту й процентів. Доводи відповідача в цій частині є обґрунтованими.
Перевіривши надані сторонами розрахунки та оцінивши їх у сукупності з умовами кредитного договору, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір заборгованості не відповідає встановленій пунктом 6.8 договору черговості погашення грошових зобов`язань.
Так, за період із 25.08.2025 до 08.09.2025 на суму кредиту 9 000,00 грн. за ставкою 0,95 % на день нараховано 1 282,50 грн. процентів. Із внесеного відповідачем 08.09.2025 платежу в розмірі 2 835,00 грн. сума 1 282,50 грн. підлягала зарахуванню в рахунок сплати процентів, а решта у розмірі 1 552,50 грн. - у рахунок погашення основного боргу. Після цього залишок тіла кредиту становив 7 447,50 грн.
За період із 09.09.2025 до 24.09.2025 на зазначений залишок нараховано 1 132,02 грн. процентів. Із платежів відповідача від 24.09.2025 на загальну суму 1 818,00 грн. після погашення процентів сума 685,98 грн. підлягала спрямуванню на погашення основного боргу, залишок якого становив 6 761,52 грн.
За період із 25.09.2025 до 08.10.2025 на залишок основного боргу нараховано 899,28 грн. процентів. Відтак із платежу від 08.10.2025 у розмірі 1 197,00 грн. сума 899,28 грн. підлягала зарахуванню в рахунок процентів, а 297,72 грн. - у рахунок погашення тіла кредиту. Після здійснення зазначеного платежу непогашений залишок основного боргу становив 6 463,80 грн.
На цей залишок за період із 09.10.2025 до 23.12.2025 включно нараховано 4 666,87 грн. процентів. Обчислення проведено із застосуванням неокруглених проміжних значень та округленням кінцевого результату до копійок.
Таким чином, суд визнає обґрунтованою та доведеною заборгованість у загальному розмірі 11 130,67 грн., яка складається з 6 463,80 грн заборгованості за основною сумою кредиту та 4 666,87 грн заборгованості за процентами. У частині, що перевищує зазначений розмір, позовні вимоги належними та допустимими доказами не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають.
Суд враховує, що позивач добровільно зменшив вимоги на суму неустойки. Тому вимога відповідача про відмову у її стягненні фактично врахована позивачем. Водночас зменшення вимог не усуває обов`язку суду перевірити обґрунтованість решти заявленої суми.
Витрати на правничу допомогу у сумі 4 500,00 грн підтверджені договором з адвокатом, актом та платіжною інструкцією. Проте справа є малозначною, розглянута без судового засідання, а позов і додатки мають типовий характер. Суд вважає співмірними витрати на правничу допомогу у сумі 1500,00 грн.
Відповідно до статей 137, 141 ЦПК України судовий збір та витрати на правничу допомогу розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. Правила пропорційного розподілу судових витрат передбачені ст. 141 ЦПК України. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем після зменшення позовних вимог заявлено до стягнення 15 048,00 грн., з яких судом задоволено 11 130,67 грн., що становить 73,9678 % від заявленої суми. Оскільки при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню його пропорційна частина у розмірі 1 969,32 грн. (2 662,40 грн. ? 11 130,67 грн. ? 15 048,00 грн). Решта сплаченого судового збору покладається на позивача.

Керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором кредиту № 6587619 від 25.08.2025 у розмірі 11 130,67 грн. (одинадцять тисяч сто тридцять гривень 67 копійок), з яких: - 6 463,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 666,87 грн. - заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 969,32 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 09.09.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.