П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/9375/26

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,
повний текст судового рішення
складено 08.06.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді – | Кравченка К.В.,
судді – | Вербицької Н.В.,
судді – | Джабурія О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
02.04.2026 ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо не зарахування до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в органах податкової міліції з 01.12.2010 по 15.05.2012;
- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві зарахувати до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби в податковій міліції з 01.12.2010 по 15.05.2012, а саме 1 рік 05 місяців 15 днів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем, як роботодавцем, його права на отримання належної доплати за вислугу років та на отримання додаткової оплачуваної відпустки, через відмову у зарахуванні періодів його роботи у податковій міліції до стажу служби в Державному бюро розслідувань. Позивач вказував, служба в органах податкової міліції здійснювалася в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, та прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, а відтак повинна зараховуватися до стажу служби в Державному бюро розслідувань.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.2026, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 :
- визнані протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби ОСОБА_1 в органах податкової міліції з 01.12.2010 по 15.05.2012;
- зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві зарахувати до стажу служби (роботи) ОСОБА_1 в Державному бюро розслідувань, що дає право на встановлення доплати за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж його служби в податковій міліції з 01.12.2010 по 15.05.2012, а саме 1 рік 05 місяців 15 днів.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Скаржник наполягає, що служба в податковій міліції не входить до вичерпного переліку періодів служби, які зараховуються до стажу служби в поліції згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII. 
Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , у період з 01.12.2010 по 15.05.2012 проходив службу на посадах в органах податкової міліції, що підтверджено записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та його послужного списку.
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.01.2015 позивач має статус учасника бойових дій.
З 17.09.2021 по час звернення до суду, позивач проходить службу на посаді начальницького складу Державного бюро розслідувань у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві. Позивачу присвоєно спеціальне звання старшого начальницького складу «підполковник ДБР». 
Вказані обставини підтверджені довідками від 02.12.2025 №12-46/136вих25, №12-46/137вих25, виданими ТУ ДБР у м. Миколаєві, та витягом з наказу від 16.09.2021 №211-ос/дск про прийняття на службу та призначення ОСОБА_1 
03.10.2025 позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з рапортом щодо зарахування стажу служби в податковій міліції з 01.12.2010 по 15.05.2012 до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань, який дає право на доплату за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки працівникам Державного бюро розслідувань.
За результатом розгляду, згідно із відповіддю від 07.10.2025, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, відмовлено позивачу у задоволенні його вимог, посилаючись на те, що нормами підпункту 2.2.2. п. 2.2. Розділу 2 Інструкції про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань, затвердженої наказом Державного бюро розслідувань від 08.10.2021 №524 (зі змінами) передбачено, що до стажу служби (роботи) в Державному бюро розслідувань зараховуються періоди роботи, визначені ч.2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», до яких служба в податковій міліції не входить.
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди служби в органах податкової міліції підлягають зарахуванню до стажу служби в поліції відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII, оскільки за своїм правовим статусом така служба прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань. Визначає Закон України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 №794-VIII (надалі Закон №794-VIII).
За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №794-VIII, держава забезпечує соціальний захист працівників Державного бюро розслідувань відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.
Умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці державних службовців Державного бюро розслідувань повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для належного виконання ними службових обов`язків з урахуванням специфіки, інтенсивності та особливого характеру роботи, забезпечувати добір до Державного бюро розслідувань висококваліфікованих кадрів, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності, компенсувати фізичні та інтелектуальні затрати працівників (ч. 1 ст. 20 Закону №794-VIII).
На осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань поширюються умови грошового забезпечення, передбачені для працівників Національної поліції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Умови оплати праці осіб, які працюють у Державному бюро розслідувань за трудовими договорами, встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 20 Закону №794-VIII).
Працівникам Державного бюро розслідувань виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років – 10 відсотків, більше 5 років - 15 відсотків, більше 10 років - 20 відсотків, більше 15 років - 25 відсотків, більше 20 років - 30 відсотків, більше 25 років - 35 відсотків, більше 30 років - 40 відсотків, більше 35 років - 45 відсотків посадового окладу (ч. 6 ст. 20 Закону №794-VIII).
Наказом Державного бюро розслідувань №524 від 08.10.2021 затверджені Інструкція про механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років та обчислення стажу служби (роботи), який дає право на доплату за вислугу років працівникам Державного бюро розслідувань (надалі Інструкція №524).
Інструкція №524 врегульовує механізм реалізації норм законодавства щодо встановлення доплати за вислугу років працівникам центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, що є державними службовцями, особами рядового і начальницького складу, особами, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань, та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої доплати (п. 1.1 розділу І).
Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 розділу 2 Інструкції №524, до стажу служби (роботи), що дає право на отримання доплати за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», та час проходження служби в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу.
Документом для визначення стажу служби (роботи) є трудова книжка, копія чи витяг з послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (роботи) (довідки, виписки з наказів тощо) (абз. 1 п.п. 2.2.3 п. 2.2 розділу 2 Інструкції №524).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію» (надалі Закон №580-VIII), до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено та сторонами у справі не заперечується факт проходження позивачем служби в органах податкової міліції з 01.12.2010 до 15.05.2012, а саме 01 рік 05 місяців 15 днів, на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого.
Так, КАС ВС у постанові від 20.04.2026 по справі №460/1349/24, вирішуючи окрім іншого, таке ключове питання, як порядок обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, зазначив таке.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч.1 та ч. 2 ст. 59 Закону №580-VIII). 
До стажу служби в поліції зараховуються, окрім іншого, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду (п.3 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII);
Відповідно до статті 19 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04 грудня 1990 року №509-ХІІ (далі - Закон №509-ХІІ, який був чинний на момент проходження позивачем служби), податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
У статті 21 Закону №509-XII, яка визначала повноваження податкової міліції, зазначено, що податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про злочини і правопорушення, віднесені до її компетенції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; здійснює відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, а також проводить дізнання та досудове (попереднє) слідство в межах своєї компетенції, вживає заходів до відшкодування заподіяних державі збитків; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень у сфері оподаткування, вживає заходів до їх усунення; забезпечує безпеку діяльності органів державної податкової служби та їх працівників, а також захист працівників від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням ними службових обов`язків; запобігає корупції та іншим службовим порушенням серед працівників державної податкової служби; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень податкового законодавства, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням.
Так, частиною першою статті 24 Закону №509-XII визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05 липня 2012 року №5083-VI визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну податкову службу в Україні" серед іншого, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 ("Податкова міліція").
Статтею 348 Податкового кодексу України (тут і далі - у редакції до 25 вересня 2021 року) було визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, дія цього Статуту поширюється, зокрема, на осіб начальницького складу податкової міліції, які зобов`язані неухильно додержуватися його вимог.
Наведене свідчить про те, що законодавець не лише прирівняв порядок проходження служби в податковій міліції до служби в органах внутрішніх справ, але й поширив на таких осіб однаковий режим дисциплінарної відповідальності, що є складовою єдиного правового статусу служби.
Таким чином, КАС ВС у постанові від 20.04.2026 по справі №460/1349/24 встановив, що системний аналіз наведених норм матеріального права, зокрема положень Закону №580-VIII, Закону №509-XII, Податкового кодексу України, а також Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дає підстави для висновку, що законодавець фактично прирівняв умови проходження служби, обсяг прав та обов`язків, а також гарантії соціального захисту осіб податкової міліції до відповідних елементів правового статусу осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом також і в постановах від 20 жовтня 2022 року у справі №160/11127/20 та від 22 грудня 2022 року у справі №380/8659/20, де зроблено висновок про те, що у випадках, коли законодавством передбачено поширення на відповідну категорію осіб порядку та умов проходження служби, встановлених для органів внутрішніх справ, така служба за своїм правовим статусом прирівнюється до відповідної служби і підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.
З огляду на викладене, КАС ВС у постанові від 20.04.2026 по справі №460/1349/24 погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що служба в органах податкової міліції за своїм правовим статусом є тотожною службі в органах внутрішніх справ, а відтак відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що служба в податковій міліції не передбачена вичерпним переліком, визначеним частиною 2 статті 78 Закону №580-VIII, оскільки вони ґрунтуються на формальному тлумаченні цієї норми без урахування системного зв`язку із законодавством, яке регулювало правовий статус податкової міліції та прямо прирівнювало порядок проходження служби в ній до служби в органах внутрішніх справ.
Посилання апелянта на висновки КАС ВС, викладені у постанові від 31.03.2020 по справі №520/2067/19, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки в цій справі спірним було питання зарахування позивачу до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Ленінського РВ ГУМВС в Харківській області в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. 
Також доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач | | К.В. Кравченко
Судді | | Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія