ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 липня 2026 року
м. Харків
справа №2-7674/10
провадження № 22-ц/818/3379/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2020 року, постановлене суддею Коротким І.П.
в с т а н о в и в :
У травні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просять замінити сторону виконавчого провадження з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 липня 2010 року у цивільній справі N? 2-8014/2009, 2-7674/2010.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2020 року заяву задоволено. Замінено у виконавчому провадженні стягувача  з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції не повідомив про розгляд заяви про заміну стягувача, в зв`язку з чим її права щодо доступу до правосуддя були порушені. Суд першої інстанції під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у 2020 році взагалі не досліджував матеріали оригінальної цивільної справи № 2-7674/10. Не встановлено наявності виконавчого листа та виконавчого провадження.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за відсутності боржника, суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Таким чином заявник набув права вимоги до боржників.
Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Матеріали справи свідчать про те, що у травні 2020 року ТОВ ФК «ЕСАЙМЕНТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про направлення їй та вручення судової повістки з викликом на 20 травня 2020 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за його відсутності без належного повідомлення про дату судового засідання. У зв`язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, оскільки апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу вказаними підставами.
Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ПАТ “Фінанси та Кредит” та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 6 955 000 грн. строком до 19.02.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно графіку. 19.02.2008 року між сторонами було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язалася відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_3 свого зобов`язання за кредитним договором від 19.02.2008 року. Крім того, 19.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, за умовами якого
ОСОБА_2 передав в іпотеку позивачу нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як забезпечення повернення ОСОБА_2 зазначеного кредиту.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09 липня 2010 року у справі 2-7674/2010, позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 15 890 793,11 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання права АТ «Банк «Фінанси та Кредит» продати будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, яка буде визначена в експертному звіті суб?єкта оціночної діяльності; надано публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» право вчиняти всі інші дії необхідні для укладання договору купівлі-продажу зазначеного предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно, право отримання в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для укладання договору купівлі-продажу з будь-якою особою; Передати предмет іпотеки нерухоме майно- нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яке розташовано за адресою м. Харків, пр. П?ятидесятиріччя ВЛКСМ, 54-Г в управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до моменту укладання договору купівлі-продажу зазначеного предмету іпотеки.
Рішення набрало законної сили.
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист.
Згідно постанови №ВП52585936 від 01.02.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. повернуто виконавчий документ стягувачу. Строк повторного пред`явлення виконавчого документа до 01.02.2021 року.
06 листопада 2019 року між АТ “Банк Фінанси та Кредит” та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕСАЙМЕНТ» укладено договір про відступлення прав вимоги щодо кредитного договору.
06.12.2019 р. між тими ж сторонами укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.11.2019 
Відповідно до укладених договір АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕСАЙМЕНТ» права вимоги, що належали АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором N? 318/02-Ф від 19.02.2008 р. та договором поруки укладеним з ОСОБА_1 №П-318/02-Ф з метою виконання кредитного договору.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ» набуло права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, а зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача повинно відповідати змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, необхідно ураховувати, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року по справі №264/5957/17 прийшла до наступного висновку, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
З матеріалів справи убачається, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09 липня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 15 890 793,11 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання права АТ «Банк «Фінанси та Кредит» продати будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, яка буде визначена в експертному звіті суб?єкта оціночної діяльності; надано публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» право вчиняти всі інші дії необхідні для укладання договору купівлі-продажу зазначеного предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно, право отримання в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для укладання договору купівлі-продажу з будь-якою особою; Передати предмет іпотеки нерухоме майно- нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 720,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 508438, яке розташовано за адресою м. Харків, пр. П?ятидесятиріччя ВЛКСМ, 54-Г в управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до моменту укладання договору купівлі-продажу зазначеного предмету іпотеки.
06 листопада 2019 року між АТ “Банк Фінанси та Кредит” та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕСАЙМЕНТ» укладено договір про відступлення прав вимоги щодо кредитного договору.
06.12.2019 р. між тими ж сторонами укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 06.11.2019 
Відповідно до укладених договір АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕСАЙМЕНТ» права вимоги, що належали АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором N? 318/02-Ф від 19.02.2008 р. та договором поруки укладеним з ОСОБА_1 №П-318/02-Ф з метою виконання кредитного договору.
Відповідно до реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року ТОВ «ФК «Есаймент» отримало право вимоги до ОСОБА_2 , за кредитним договором №318/02-Ф від 19.02.2008 року.
Відповідно до реєстру прав вимоги до договору відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року ТОВ «ФК «Есаймент» отримало право вимоги до ОСОБА_1 , за договором поруки №П318/02-Ф від 19.02.2008 року.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ» набуло права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору відступлення прав вимоги від 06.11.2019 року.
Тому наявні підстави для заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ».
Доводи апеляційної скарги про відсутність права вимоги у заявника спростовується матеріалами справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про не дослідження оригіналу цивільної справи №2-7674/10, судова колегія зазначає наступне.
Згідно довідки Московського районного суду м.Харкова , цивільна справа №2-7674/10 була знищена за спливом строків зберігання у 2016 році. (а.с.35).
В матеріалах справи містяться належним чином завірені копії рішення Московського районного суду від 09.07.2010 року та Ухвала Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2010 року.
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2020 року скасувати та постановити нову.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
Замінити у виконавчому провадженні з виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 09.07.2010 року справа 2-7674/2010 стягувача з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ».
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:       О.В. Маміна
Судді:        Ю.М. Мальований
В.Б. Яцина