П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/25751/25	

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Одеського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
29.07.2025р. Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі – також позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 93 766, 70 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4 219, 20 грн Банк ГУ ДКСУ в Одеській області, Овідіопольська селищна ТГ, ГУК в Од.обл./смтОвідіополь/50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України (ел. адм. подат.), UA798999980313131230000015704, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 р.
На обґрунтування позову вказано, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024р., надісланого товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» (далі – ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА»), середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА», за рік склала 8 осіб, отже, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» складає - 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом. За 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» до 15.04.2025р. повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 93 766, 70 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується Розрахунком сум адміністративно-господарської санкції, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України.
Станом на 14.07.2025р. ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» повинне було сплатити пеню, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 4 219, 20 грн.
Від ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» відзив на адміністративний позов не надійшов.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22.12.25 р. позов задовільнив повністю.
Стягнув з ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 93 766, 70 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4 219, 20 грн. Банк ГУ ДКСУ в Одеській області, Овідіопольська селищна ТГ, ГУК в Од.обл./смтОвідіополь/50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України (ел. адм. подат.), UA798999980313131230000015704, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 р.
Оскільки ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» у встановлений строк не оскаржило рішення Одеського окружного адміністративного суду, 22.01.2026р. рішення набрало чинності. 
Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №420/25751/25 від 22.01.2026р. 
01.05.2026р. ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначило, що не отримало копію оскаржуваного рішення, про існування рішення дізналось після відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на рахунки 23.04.2026р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.05.2026р. витребував з суду першої інстанції матеріали справи №420/25751/25 для встановлення відомостей щодо направлення копії рішення суду від 22.12.2025р. учасникам справи 
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 18.05.2026р. поновив строк на апеляційне оскарження, зупинив дію рішення Одеського окружного адміністративного суду, 22.12.2026р., відкрив апеляційне провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження 
ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» (далі також – скаржник) не погоджується з рішенням суду першої інстанції та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 

Обставини справи
04.03.2025р. Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю склало розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, розміщено в електронному кабінеті ТОВ ««СКАЛЛОПС УКРАЇНА» на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Згідно з розрахунком середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 8 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) 1, фонд оплати праці штатних працівників 15000267,12 грн, середня річна заробітна плата штатного працівника 187 533,39 грн, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше 0,00, сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 93 766,7 грн.
У добровільному порядку нараховані суми адміністративно-господарської санкції скаржник не сплатив.
Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, реалізуючи надані чинним законодавством повноваження, звернулось до адміністративного суду 

Оцінка суду першої інстанції
Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції дійшов таких висновків. 
Відповідно до статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.
ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» не інформувало про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.
Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю правомірно сформовало розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 р., оскільки ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за 2024 р. склала 8 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1 особа, проте середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена з інвалідністю - 0 особа та нараховано сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 93 766, 70 грн.

Доводи апеляційної скарги
На обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» наведені такі доводи.
Всупереч твердженням Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про направлення претензії з вимогою сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції та пені за несвоєчасну сплату, які визнані судом першої інстанції як встановлені, у матеріалах справи відсутні докази направлення претензії ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА». Скаржник твердить, що не отримував претензію Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
При поданні податкової звітності за 2024 р. при визначенні коду застрахованої особи відносно працівника ОСОБА_1 , якому довічно встановлено ІІ групу інвалідності, допущено помилку: замість коду « 2» зазначено код « 1», що фактично і стало підставою для нарахування Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій та звернення до суду з позовом про їх стягнення.
Оскільки ОСОБА_1 працював в 2024р. і мав статус особи з інвалідністю, норматив працевлаштування фактично був виконаний, а невідповідність у звітності була технічною помилкою, а, отже, твердження позивача, що відповідач порушив закон про соціальний захист є помилковим. 

Позиція інших учасників справи
Позивач у справі надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відповіді наведені доводи й міркування, які підтверджують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. 

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами врегульовані Законом України від 21.03.1991р. №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі – Закон №875-XII).
Суд у складі колегії суддів вважає за необхідне вказати, що до Закону №875-XII були внесені зміни згідно з Законом України від 15.01.2025р. №4219-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення права осіб з інвалідністю на працю», який набрав чинності 01.03.2025р. та введений в дію з 01.01.2026р. 
Водночас відповідно до пункту 5 розділу ІІ Закону України від 15.01.2025р. №4219-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення права осіб з інвалідністю на працю» нарахування і сплата адміністративно-господарських санкцій підприємствами, які не забезпечили виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в періодах до дати введення в дію цього Закону, здійснюються у порядку, що діяв до дати введення в дію цього Закону.
Забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості (частина перша статті 18 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи (частина друга статті 18 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 18 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (частина друга статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним (частина друга статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті (частина шоста статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону (частина дванадцята статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України (частина чотирнадцята статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування (частина п`ятнадцята статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції (частина шістнадцята статті 19 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів (частина перша статті 20 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (частина третя статті 20 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. Позови про стягнення адміністративно-господарських санкцій і пені пред`являються протягом шести місяців після закінчення строку для самостійної сплати, встановленого частиною четвертою цієї статті (частина четверта статті 20 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом (частина п`ята статті 20 Закону №875-XII наведена в редакції, чинній станом на 2024р.).
Відповідно до Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011р. №121 (далі – Положення №121)
Відповідно до Положення №121 централізований банк даних з проблем інвалідності є автоматизованою системою, яка, серед іншого, забезпечує накопичення, зберігання і використання інформації про центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації (незалежно від форми власності та господарювання, виду діяльності та галузевої належності), їх філії, відділення, представництва, що ведуть окремий облік результатів фінансової та господарської діяльності, банки та інші фінансові установи, а також представництва іноземних юридичних осіб (у тому числі міжнародних організацій), які використовують працю найманих працівників - громадян України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, фізичних осіб, які використовують найману працю (далі - роботодавці), щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю (абзац перший пункту 1).
Основними завданнями централізованого банку даних з проблем інвалідності, серед іншого, є проведення аналізу та ведення обліку даних про виконання роботодавцями нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також нарахування сум адміністративно-господарських санкцій та пені, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням роботодавцями такого нормативу за попередній рік (підпункт 2 пункту 2 Положення №121).
Згідно з підпунктом 3 пункту 6 Положення №121 Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю повноважний використовувати централізований банк даних з проблем інвалідності, зокрема, для визначення роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановленого частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»; формування розрахунків сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, обчислених відповідно до статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.
Таким чином, розрахунок адміністративно-господарських санкцій формується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду, для усіх роботодавців. Такі розрахунки у вигляді PDF-файлу за підписом керівника територіального відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надсилаються до електронного кабінету роботодавця на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд у складі колегії суддів ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.04.2025р. у справі №280/3642/23, за яким Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю здійснює визначення факту невиконання нормативу робочих місць та розрахунок адміністративно-господарських санкцій в автоматизованому режимі, виключно на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, зафіксованих станом на контрольну дату - до 10 березня року, наступного за звітним.
Верховний Суд також дійшов висновку, що «відповідальність за повноту, достовірність і своєчасність подання інформації до зазначених реєстрів покладається на роботодавця як джерело такої інформації. Несвоєчасне виправлення помилок у звітності до настання контрольної дати є ризиком роботодавця і не звільняє його від сплати адміністративно-господарської санкції, передбаченої статтею 20 Закону №875-XII, навіть якщо фактичні обставини не відповідали поданій звітності.
Під час судового розгляду суд може врахувати, чи вживав роботодавець заходів для виправлення звітності до моменту накладення санкцій, а не переглядати результат автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності.
Таким чином, обов`язок роботодавця відповідати за достовірність звітності є ключовим у контексті виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю. Для уникнення санкцій або успішного їх оскарження роботодавець має забезпечити точність і своєчасність звітності, а в разі помилок - оперативно їх виправити та надати докази виконання нормативу».
Водночас суд у складі колегії суддів вважає за необхідне звернуту увагу, що скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій не дослідили факт подання до 10 березня відповідачем звітності (уточнень) за відповідний рік; не оцінили доводи відповідача щодо процедурних порушень з боку Фонду, зокрема щодо моменту та способу повідомлення про нарахування адміністративно-господарських санкцій і пені; не порівняли дані відповідача з інформацією з державних реєстрів та не з`ясували причини розбіжностей; не мотивували, чому відомості державних реєстрів були відхилені як непріоритетні.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, суд у складі колегії суддів зазначає, що усі розрахунки сум адміністративно-господарських санкцій здійснюються виключно на підставі даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі - Податковий розрахунок), форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за №111/26556, що надається роботодавцем до контролюючих органів за основним місцем обліку.
В апеляційні скарзі скаржник твердить, що у податковому розрахунку розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І, ІІ, ІІІ та ІV квартали 2024 р., в яких у рядку 102 «Середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність», не зазначено жодного працівника. У додатку 1 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (Д1) до Податкового розрахунку в графі 08 Код категорії застрахованої особи (стосовно ОСОБА_1 ) у звітній формі вказано 1, тоді як для працюючих осіб з інвалідністю код категорії - 2, що вплинуло на дані рядка 102 Податкового розрахунку. І як наслідок, формування в автоматичному режимі на підставі централізованих баз даних розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, поданого відділенням Фонду у цій справі. 
Згідно з розрахунком середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 8 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) 1, фонд оплати праці штатних працівників 15000267,12 грн, середня річна заробітна плата штатного працівника 187 533,39 грн, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше 0,00, сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 93 766,7 грн.
Зіставляючи відомості, наведені в розрахунку, який формується в автоматизованому режимі, з доданими до апеляційної скарги документами, включно з відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованої особи (Додаток 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д1)) за дванадцять місяців 2024 р., відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4 ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) за дванадцять місяців 2024 р., суд у складі колегії доходить висновку, що ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» не забезпечив точність і своєчасність поданої звітності та безпідставно не вжив своєчасних заходів задля усунення виявлених помилок.
Водночас оцінюючи додані до апеляційної скарги документи, включно з довідкою ОК-7 щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 01.05.2026р., копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , довідкою про дані про трудовий та страховий стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 01.05.2026р., відомостями з кабінету отримувача соціальних послуг Рангаєва Олександра Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), виписками з актів огляду медико-соціальної комісії №041681 та №001847, а також копією посвідчення інваліда серії НОМЕР_3 , виданого 13.10.1999р., суд у складі колегії суддів доходить висновку, що ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» забезпечило виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 р.
Суд у складі колегії суддів вважає за підставне наголосити, що норматив, встановлений у статті 19 Закону №875-XI, спрямований передусім на забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування і є складовою діяльності держави щодо осіб з інвалідністю.
При цьому відповідно до Положення про Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011р. №129, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2011р. за № 528/19266, одним з основних завдань Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є забезпеченню в межах своїх повноважень реалізації заходів щодо зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема, сприяння створенню робочих місць.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, суд у складі колегії суддів зазначає, що за твердженням скаржника у матеріалах справи відсутні докази направлення претензії ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА», а саму претензію ним отримано не було.
Дослідивши наявні матеріали справи, а також заяви по суті, суд у складі колегії суддів зазначає, що Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не надало доказів та не навело доводів, які б засвідчували належне надіслання ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» претензії з вимогою сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції та пеню за несвоєчасну сплату. 
Цей висновок ураховує доданий до відзиву на апеляційну скаргу реєстр на відправлення простої та заказної кореспонденції через відділення зв`язку Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за березень 2025 р. №65012 (а.с.100-101). 
Натомість суд першої інстанції дійшов висновку, за яким Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю направило на адресу ТОВ "СКАЛЛОПС УКРАЇНА" претензію з вимогою сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції та пені за несвоєчасну сплату, що не підтверджується матеріалами справи. 
Згідно з частиною першою статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до частини другої статті 242 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Згідно з частиною третьою статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини в цій адміністративній справі, суд у складі колегії суддів вказує, що висновки суду першої інстанції, за якими ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» не виконало вимоги Закону №875-XII за 2024р. щодо забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024р.є помилковими та не відповідають дійсним обставинам справи.
Суд у складі колегії суддів також зазначає, що Міністерство економіки України наказом від 12.04.2022р. №827-22, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.05.2022р. за №565/37901, затвердило Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі – Порядок №827-22).
Згідно з пунктом 1.4. Порядку №827-22 форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).
Відповідно до абзацу першого пункту 1.5. Порядку №827-22 форма №3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Зважаючи на надані ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» документи, які підтверджують виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, суд у складі колегії відхиляє відповідні доводи Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо неподання ТОВ «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» форми №3-ПН, адже вона заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) за наявності попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. За відсутності попиту на робочу силу (вакансії) і, отже, відкриття вакансії підстави для подання форми №3-ПН відсутні.
Відповідно, суд у складі колегії суддів вказує на неправильне застосування судом суду першої інстанції Порядку №827-22.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною першою статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Здійснивши в межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнав встановленими обставин, що мають значення для справи, які недоведені у встановлений процесуальним законодавством спосіб, а також неправильно застосував Порядок №827-22. 
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Суд у складі колегії суддів встановив, що ТОВ "СКАЛЛОПС" за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у сумі 3 633 грн 60 коп, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату від 01.05.2026р.
З огляду на те, що суд першої інстанції правомірно відніс справу до категорії незначної складності й розглядав її за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2025р. у справі №420/25751/25 скасувати.
Ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» про стягнення на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій у розмірі 93 766,70 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4 219,20 грн – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (код ЄДРПОУ 13901271, 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЛЛОПС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 35546315, 67832, Одеська обл., Одеський р-н, селище Великодолинське, вул. Східна, будинок 8) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3 633 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні) 60 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С. Терлецький

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.О. Димерлій