Справа №: 486/904/26 Провадження № 3/486/309/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року        м.Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О., 
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С., 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Єрмоленко А.В. (в режимі відеоконференцзв`язку), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Південноукраїнську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №642340 від 16.04.2026 року, ОСОБА_1 16.04.2026 року об 11:22 год., виконуючи рух заднім ходом по вул.Молодіжна, біля буд.4А, в м.Південноукраїнську на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався та пропускав зустрічний автомобіль, у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.б, п.10.9 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 особою, яка складала протокол, кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
02.07.2026 року від захисника ОСОБА_1 – адвоката Єрмоленко А.В. надійшли письмові заперечення, в яких вона зазначила, що ОСОБА_1 з метою виїхати на проїжджу частину дороги з узбіччя не змінюючи напрямок руху, перед початком руху заднім ходом переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав повільно здавати заднім ходом, оскільки попереду нього був припаркований інший транспортний засіб, який створював йому перешкоду для виїзду. І саме в цей час, водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 . Перед початком руху заднім ходом автомобіля VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 , транспортного засобу TOYOTA ДНЗ НОМЕР_2 , на якому рухався ОСОБА_2 , не було на проїжджій частині дороги. І вже коли водій ОСОБА_1 від`їхав назад на достатню для виїзду з узбіччя відстань, зупинився, щоб підготуватися для виїзду, і тут раптово з`явився транспортний засіб TOYOTA ДНЗ НОМЕР_2 , який здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 .
Оскільки ОСОБА_2 зазначив, що він об`їжджав перешкоду, помітив що назустріч їде зустрічний т.з. почав приймати вправо, щоб надати перевагу в русі зустрічному т.з. він повинен був в першу чергу подати сигнал покажчиком правого повороту про зміну напрямку свого руху, по-друге, при виявленні перешкоди він мав зменшити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, та дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху іншим учасникам. Однак, жодних дій водієм ОСОБА_2 здійснено не було, ним не були здійснені дії в даній дорожній обстановці, які б дозволили уникнути зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 , наприклад шляхом вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (екстреного гальмування), не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, що об`єктивно спроможний був зробити, що призвело до того, що саме в діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, що призвело до даної ДТП. Отже, саме водієм ОСОБА_2 внаслідок порушення правил дорожнього руху було вчинено маневр та створено аварійну ситуацію, наслідком якої стала ДТП за участю автомобіля VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та дії ОСОБА_2 перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Таким чином водій ОСОБА_1 за вказаних обставин ДТП об`єктивно не міг передбачити виникнення небезпеки заздалегідь, адже водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення раптово та зненацька. З вищезазначеного вбачається, що жодних доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення пунктів 2.3.б та 10.9 ПДР України матеріали справи не містять, у справі відсутні будь-які докази того, що саме рух заднім ходом ОСОБА_1 нібито стало причиною ДТП. Навпаки, у матеріалах справи наявні належні докази створення ОСОБА_2 аварійної ситуації, наслідком якої стала дана ДТП.
З вищенаведених пошкоджень вбачається, що саме водій TOYOTA LAND CRUISER, ДНЗ НОМЕР_2 здійснив дане зіткнення, що призвело до таких пошкоджень. Отже, на підставі вищевикладеного потрібно зробити висновок, що враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, вважають, що у діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення пунктів 2.3.б та 10.9 ПДР України, які б знаходилися в причинному зв`язку з наслідками даної ДТП.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Єрмоленко А.В. заперечувала вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зазначила, що ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, дотримувався правил дорожнього руху та не створював небезпеки іншим учасникам руху. Пояснила, що ОСОБА_1 з метою виїхати на проїжджу частину дороги, оскільки був припаркований біля узбіччя, почав повільно здавати заднім ходом, тому що попереду нього був припаркований інший транспортний засіб, який створював йому перешкоду для виїзду. Саме в цей час автомобіль потерпілого рухався по проїжджій частині, після чого він різко почав приймати вправо, щоб надати перевагу в русі зустрічному транспортному засобу. Через різкість маневру потерпілого, ОСОБА_1 не міг передбачити, що потерпілий вирішить різко подати вправо, тому вважає, що ДТП сталася з вини потерпілого. Вказувала на додані неї відеозаписи, з яких вбачаються характер пошкоджень та те, що автомобіль ОСОБА_1 має сліди точкового удару, тоді як автомобіль потерпілого – протягнуті. 
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засіданні був належним чином повідомленим. Будь-яких пояснень суду не надав.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути викладені відомості необхідні для розгляду справи, час, місце та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення, його суть, нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, інші відомості, що мають значення для справи.
Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу працівниками поліції було додано наступні докази.
Рапорт працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 16.04.2026 року, в якому зазначено, що о 11:31 год надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 16.04.2026 року о 11:30 год за адресою: Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул.Молодіжна, буд.4А, між авто Фольцваген НОМЕР_3 та Тойота НОМЕР_2 сталася ДТП.
Письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.04.2026 року, в яких зазначено, що 16.04.2026 року близько 11:22 год він перебував в м. Південноукраїнськ по вул.Молодіжна, біля буд.4, та керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , повільно рухаючись заднім ходом. В цей час з правого боку від нього, рухаючись по проїзній частині автомобіль марки Toyota, щоб надати перевагу у русі зустріним транспортним засобам почав приймати вправо, в результаті чого їхні автомобілі зіткнулись та отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.04.2026 року, в яких зазначено, що 16.04.2026 року близько 11:22 год рухався в м. Південноукраїнськ по вул.Молодіжна, біля буд.4, біля ринку та об`їжджаючи перешкоду, він помітив, що назустріч їде зустрічний транспортний засіб, та почав приймати вправо, щоб надати перевагу в русі зустрічному транспортному засобу. В цей час транспортний засіб марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , справа від нього почав рух заднім ходом, в результаті чого вони разом допустили зіткнення. Обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Схему місця ДТП від 16.04.2026 року.
Фото до протоколу серії ЕПР1 №642340 від 16.04.2026 року. 
Відеозаписи на DVD-R диску, на яких зафіксовано факт складання протоколу, схеми ДТП та ознайомлення учасників ДТП зі схемою.
Окрім цього захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до матеріалів справи було долучено відеозаписи, на яких зафіксовані пошкодження транспортних засобів, з яких вбачається, що автомобіль марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , має пошкодження лако-фарбового покриття заднього бампера з правого боку, розбиту праву задню фару, пошкодження лако-фарбового покриття заднього крила; автомобіль марки Toyota Land Cruiser державний номерний знак НОМЕР_2 , має пошкодження лако-фарбового покриття та деформовані задні двері з правого боку.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.000666.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР особою та наслідками, які настали, а саме пошкодженням транспортних засобів.
ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Вказана норма кодексу є бланкетною, тобто вона вимагає, щоб в протоколі про адміністративне правопорушення були вказані конкретні норми Правил дорожнього руху, які винно порушила особа, що притягається до відповідальності, та які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням певної події.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №642340 від 16.04.2026 року, ОСОБА_1 16.04.2026 року об 11:22 год., виконуючи рух заднім ходом по вул.Молодіжна, біля буд.4А, в м.Південноукраїнську на автомобілі марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався та пропускав зустрічний автомобіль, у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.б, п.10.9 ПДР України.
Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 10.9 ПДР передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та потерпілого ОСОБА_2 , слідує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , повільно рухався заднім ходом з метою виїхати на проїжджу частину дороги з узбіччя та не змінюючи напрямок руху, оскільки попереду нього був припаркований інший транспортний засіб, який створював йому перешкоду для виїзду. В цей час ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , об`їжджаючи перешкоду, помітив, що на зустріч йому їде зустрічний, тому почав приймати вправо, щоб надати перевагу в русі зустрічному транспортному засобу. Внаслідок чого відбулося зіткнення вище вказаних транспортних засобів.
Окрім цього суд зауважує, що з характеру пошкоджень транспортних засобів, які зафіксовані на наданих захисником відеозаписах, вбачається що зіткнення відбулося правою стороною (задні двері з правого боку) транспортного засобу Toyota з задньою правою стороною транспортного засобу Volkswagen (задня права фара, задній бампер з правого боку та заднє крило з правого боку), що підтверджує пояснення захисника про те, що ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом не створював небезпеки іншим учасникам руху, оскільки автомобіль Toyota рухався справа по відношенню до автомобіля Toyota.
Отже, з письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи, та пояснень захисника в судовому засіданні, суд вважає, що порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, не знайшло свого підтвердження. 
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б та п. 10.9 ПДР та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.
У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 245, 283-285 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя           О.О. Волощук