| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/54204/24 Головуючий у 1 інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Аліменка В.О.
Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані першого примірника оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 з визначенням ПО і ОВЗ шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024 основного розміру моєї пенсії, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а другій примірник довідки надати ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до ГУПФУ перший примірник оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 з визначенням ПО і ОВЗ шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2024 основного розміру моєї пенсії, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а другій примірник довідки надати ОСОБА_1 .
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що після скасування пункту 6 Постанови № 103 пункт 4 Постанови № 704 підлягав застосуванню у редакції, яка передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому, апелянт наголошує, що Закони України про Державний бюджет України на 2020-2024 роки не містили застережень щодо застосування як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, у зв`язку з чим, зростання прожиткового мінімуму зумовлює збільшення розміру грошового забезпечення та виникнення права на перерахунок пенсії. Крім того, апелянт стверджує, що встановлена Постановою № 481 фіксована розрахункова величина 1762,00 грн не відповідає нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, а тому з урахуванням положень статті 7 КАС України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
14 січня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
28 січня 2026 року до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.
02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-XII та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2024.
Листом від 09 жовтня 2024 року №13/11583/с ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для підготовки та надання запитуваної довідки. ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що, відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 до пункту 4 Постанови № 704, розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями розраховуються виходячи з розміру 1762 грн та визначаються шляхом множення цієї величини на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 послався на те, що органами Пенсійного фонду України перерахунок пенсій колишнім військовослужбовцям з 01.01.2024 не ініціювався, а списки осіб для складання відповідних довідок станом на вказану дату, у тому числі щодо ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили.
Не погоджуючись з вищевказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII, пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частиною 3 статті 51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Частиною третьою цієї статті визначено, що грошове забезпечення залежить, зокрема, від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-XII, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 Порядку № 45 передбачено процедуру взаємодії Пенсійного фонду України, його територіальних органів та уповноважених державних органів щодо складення списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, підготовки на їх підставі довідок про розмір грошового забезпечення та подання таких довідок відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України.
Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).
Пунктом 4 Постанови № 704 у первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, внаслідок яких, було встановлено визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року, пункт 6 Постанови № 103 визнано протиправним та скасовано. 
12 травня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова № 481).
Пунктом 2 Постанови № 481 абзац перший пункту 4 Постанови № 704 викладено в редакції, відповідно до якої, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Постанова № 481 набрала чинності 20 травня 2023 року.
Водночас, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IX з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2024.
Листом від 09 жовтня 2024 року № 13/11583/с ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для підготовки та надання запитуваної довідки. 
Відмову мотивовано тим, що, відповідно до пункту 4 Постанови № 704 у редакції Постанови № 481, розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями розраховуються виходячи з розміру 1762 грн та визначаються шляхом множення цієї величини на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704. 
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 послався на те, що перерахунок пенсій колишнім військовослужбовцям станом на 01.01.2024 органами Пенсійного фонду України не ініціювався, а відповідні списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходили.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 02.10.2024 - момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 - пункт 4 Постанови № 704 визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 грн та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту вказаної правової норми вбачається, що величина для розрахунку посадового окладу не прив`язана до розміру прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», що робить неспроможними посилання ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, якою скасовано пункт 6 Постанови № 103, а також на те, що відповідно до пункту 4 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців розраховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01 січня відповідного року Законом України «Про Державний бюджет України».
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що нормативно-правовий акт, на відміну від індивідуального акта, не скасовується з моменту його прийняття, а визнається нечинним повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і, відповідно, не передбачає відновлення прав, які були порушені під час дії такого акта.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 пункт 4 Постанови № 704 був чинним у редакції від 12.05.2023, згідно з якою розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 грн.
Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.
Так, в силу вимог частин 1-3 статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені частиною третьою статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, пункт 2 Постанови № 481 у частині внесення змін до пункту 4 Постанови № 704, яка суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Сталою є правова позиція Верховного Суду про те, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19 та від 10.01.2023 у справі № 340/507/22, такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними.
Таким чином, пункт 4 Постанови №704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.
При цьому, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24 сформував висновок, що до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, визначеного станом на 01.01.2024 відповідно до Постанови № 704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови № 704 у первинній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою № 481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762 грн.
В подальшому, зазначений правовий підхід підтриманий Верховним Судом у постановах від 29.06.2026 у справі № 620/12943/25 та від 13.07.2026 у справі № 380/13995/25.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що сама по собі чинність на момент звернення ОСОБА_1 пункту 4 Постанови № 704 у редакції Постанови № 481 виключала можливість визначення посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024.
За наведеного правового регулювання та з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що у ОСОБА_1 виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2024 із визначенням відповідних складових грошового забезпечення виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на цю дату.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 на те, що підстави для підготовки та направлення довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 відсутні, у зв`язку з тим, що органами Пенсійного фонду України перерахунок пенсій не ініціювався, а списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходили.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-XII регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. З 18.04.2023 Порядок № 3-1 діяв у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1.
Згідно з пунктом 3 розділу I Порядку № 3-1, заява, зокрема, про перерахунок пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію. Таким чином, положеннями Порядку № 3-1 передбачено можливість реалізації пенсіонером права на перерахунок пенсії шляхом особистого звернення із відповідною заявою та необхідними документами.
Водночас, передбачений пунктами 2, 3 Порядку № 45 механізм складення органами Пенсійного фонду України списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та направлення таких списків уповноваженим органам є складовою централізованого порядку проведення перерахунку пенсій. Ненадходження таких списків саме по собі не спростовує виникнення у пенсіонера права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за наявності встановлених законодавством підстав для перерахунку пенсії.
Таким чином, ненадходження до ІНФОРМАЦІЯ_2 списків, передбачених пунктами 2, 3 Порядку № 45, свідчить лише про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 не був ініційований у межах централізованого порядку взаємодії державних органів, однак не спростовує виникнення у ОСОБА_1 права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку зі збільшенням розрахункової величини, з якої визначаються відповідні складові грошового забезпечення.
З огляду на викладене, ненадходження до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідних списків не є самостійною та достатньою підставою для відмови у підготовці та направленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
Такий висновок відповідає правовому підходу Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 червня 2026 року у справі № 620/12943/25, у якій відмова у видачі довідки також обґрунтовувалася ненадходженням списків від органу Пенсійного фонду України.
Отже, встановлення з 01.01.2024 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн зумовило зміну розрахункової величини, яка підлягає застосуванню при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до пункту 4 Постанови № 704, а відтак і збільшення розміру грошового забезпечення, що відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII є підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії.
При цьому, відповідно до статті 43 Закону № 2262-XII, для обчислення пенсії враховуються не лише посадовий оклад та оклад за військовим званням, а й процентна надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії у розмірах, установлених законодавством.
Таким чином, при підготовці оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 повинен визначити розміри посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2024, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704, а також зазначити відомості про процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію, визначені відповідно до законодавства станом на вказану дату.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що предметом спірних правовідносин є саме визначення належного розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2024 для подальшого перерахунку пенсії, а тому відомості про додаткові види грошового забезпечення та премію мають зазначатися у довідці у розмірах, установлених законодавством для відповідної або аналогічної посади станом на 01.01.2024, а не виходячи з їх розмірів, які застосовувалися під час звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Згідно з частиною другою статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Оскільки, відповідні обставини виникли з 01.01.2024, оновлена довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 необхідна для здійснення перерахунку його пенсії з 01.02.2024.
Щодо позовних вимог у частині надання другого примірника оновленої довідки безпосередньо ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що положеннями Порядку № 45 передбачено підготовку уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та її подання відповідному головному управлінню Пенсійного фонду України. 
Разом з тим, позивачем не наведено нормативно-правового обґрунтування наявності у ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку одночасно із направленням такої довідки органу Пенсійного фонду України надати її другий примірник безпосередньо пенсіонеру. 
З огляду на це, підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає дійшла висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-XII та положень Постанови № 704, із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням відомостей про процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2024.
Як наслідок, наявні правові підстави для зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 відповідно до статей 43, 63 Закону № 2262-XII та Постанови № 704, із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, та із зазначенням інших складових грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, для здійснення такого перерахунку з 01.02.2024.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Колегія суддів приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Судова колегія, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.
У відповідності до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01 січня 2024 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2024 року основного розміру пенсії.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01 січня 2024 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2024 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Безименна Н.В.