ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року	справа № 380/6477/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи”, державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити дії-
встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи”, державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” оформлене витягом №10471/25/3236/В (рішення №10471/25/3236/Р) від 29.09.2025;
визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” №1808/25/2843 від 21.11.2025;
визнати протиправну бездіяльність державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” у неврахуванні об`єктивних медичних даних (УЗД серця від 30.12.2025, ВЕМ від 08.01.2026), поданих під час триваючої процедури оскарження;
зобов`язати державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (№15440/03-19) від 15.10.2025, доповнення до скарги (№15440/03-19) від 24.02.2026 та прийняти нове рішення із обов`язковим: усунути документальну невідповідність об`єктивних медичних даних (коду хвороби за МКХ-10), що повністю відповідає чинній довідці ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025); внесенням до протоколу та врахуванням діагнозу: вроджена вада серця: двостулковий аортальний клапан, недостатність аортального клапана з регургітацією І ст., із СН згідно довідки ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025; урахуванням результатів УЗД серця від 30.12.2025 та Велоергометрії від 08.01.2026.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.04.2025 позивач пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої видано довідку ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025, у якій вказані основні захворювання: (І 11.0) Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця з (застійною) серцевою недостатністю, а також вроджена вада серця: двостулковий аортальний клапан, недостатність аортального клапана з регургітацією першого ступеню, СН 1 із збереженою систолічною функцією лівого шлуночка (ФВ-65%). Вказана довідка є чинною, ніким не скасованою. З метою встановлення групи інвалідності його було направлено на проходження оцінювання повсякденного функціонування особи. При формуванні направлення в системі eHealth, лікуючим лікарем-терапевтом ОСОБА_2 внесено недостовірні медичні дані, а саме: ваду серця повністю проігноровано, а код діагнозу змінено на значно легший — І11.9 (без серцевої недостатності). Відповідачі формально підійшли до оцінювання, взявши до уваги виключно викривлений електронний запис із бази eHealth та повністю проігнорувавши оригінал паперової Довідки ВЛК і додаткові обстеження у динаміці (УЗД серця та Велоергометрію, яка показала критично низьку толерантність до навантажень — 4,5 МЕТ). Крім того, Відповідач 2 грубо порушив процедурні строки, прийнявши рішення у листопаді 2025 року, але надіславши його Позивачу лише в березні 2026 року (затримка склала понад 100 днів).
Ухвалою суду від 13.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали. 
28.04.2026 за вх. №35060 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечує повністю. Зазначає, що за результатами розгляду скарги, після ретельного вивчення наданої документації, експертною командою прийнято рішення, що наявні в пацієнта клініко-функціональні порушення зі сторони серцево-судинної системи в легкому ступені обмежують життєдіяльність, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Рішення ЕК обґрунтоване. Підстава: Постанова КМУ №1338 від 15.11.2024. Відповідач-2 зауважив, що питання встановлення або не встановлення особі інвалідності відноситься виключно до компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері, які наділені відповідними повноваженнями та приймають рішення на підставі результатів повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, дослідження інших обставин, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Вважає, що при прийнятті спірного рішення діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
30.04.2026 за вх.№36047 до суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію, відповідач зазначає, що відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 29.09.2025 №10471/25/3236/В, ЕКОПФО Львівського обласного госпіталю на підставі направлення особи на оцінювання від 01.07.2025, очно, в закладі охорони здоров`я, провела оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 . За результатами проведення оцінювання експертна команда прийняла рішення від 29.09.2025 №10471/25/3236/Р, що на час проведення оцінювання по патології серцево-судинної системи, що не обмежує життєдіяльність, згідно Постанови №1338 – інвалідність не встановлено. Також наголошує, що експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” прийняла рішення про підтвердження рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” від 29.09.2025 №10471/25/3236/Р. Відтак низкою спеціалістів із вищою медичною освітою та відповідною кваліфікацією, які проводили оцінювання повсякденного функціонування позивача, належним чином враховано стан здоров`я, наявні діагнози, тривалість хвороби, обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 на момент його звернення, що свідчить про дотримання норм законодавства у сфері охорони здоров`я та безпідставність тверджень позивача. Позивачем у позовній заяві не наведено жодних аргументів щодо порушення процедури проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, усі його твердження зводяться лише до незгоди із рішенням експертних команд відповідачів та прохання надати оцінку діагнозу позивача на предмет визначення ступеню втрати працездатності та встановлення інвалідності, що виходить за межі судового розгляду, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. З огляду на викладене вище, при прийнятті рішення від 29.09.2025 №10471/25/3236/Р експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” діяла в межах компетенції та у спосіб, передбачений законодавством України.
Позивачем подано відповіді на відзиви.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій НОМЕР_1 від 16.07.2015.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025 , проведено медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 та встановлено діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вроджена вада серця: двостулковий аортальний клапан. Недостатність аортального клапана з регургітацією першого ступеня. CH І із збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. (ФВ-65%). Атеросклероз аорти (Q23.8, 135.1). Поширений міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, грижі міжхребцевих дисків С2-С3, С3-С4, L4-L5, протрузії міжхребцевих дисків С5-С6, Th5-Th6, Th7-Th8,Th12-L1,L2-L3 з больовим синдромом при фізичних навантаженнях та незначним порушенням функції хребта. Короткозорість ступеня 0,5Д, при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око (Н52.1). Викривлення носової переділки з порушенням носового дихання (J34.2). Захворювання, Ні, не пов`язані з проходженням військової служби. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Атеросклеротичні бляшки з обох сторін. Ризик високий (І11.0). Початкові прояви гіпертонічної енцефалопатії у вигляді розсіяної органічної симптоматики при незначному порушенні функції центральної нервової системи (І67.4). Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 74б, 38в, 64в, 30в, 45б, 39б, 41 в графи ІІ розкладу хвороб придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та сП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” оформлене витягом №10471/25/3236/В вбачається, що 29.09.2025 було здійснено оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 , та було винесено рішення №10471/25/3236/Р, яким встановлено, що на час проведення оцінювання повсякденного функціонування по патології серцево-судинної системи, що не обмежує життєдіяльність, згідно постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 - інвалідність не встановлено.
15.10.2025 надіслав на адресу керівника центру оцінювання функціонального стану особи скаргу на рішення №10471/25/3236/Р від 29.09.2025, в якій просив провести оцінювання, за результатами якого прийняти рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
Згідно витягу №1808/25/2843/ВП з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної команди №1808/25/2843 від 21.11.2025 за результатами розгляду скарги на підставі наявних документів підтверджено рішення №10471/25/3236/Р від 29.09.2025. В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що клініко-функціональні порушення зі сторони серцево-судинної системи в легкому ступені обмежують життєдіяльність, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Підстава: постанова КМУ №1338 від 15.11.2024.
Вважаючи вказані рішення відповідачів протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.91 №875-XII “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі - Закон №875-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Статтею 3 Закону №875-XII встановлено, що інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV “Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні” (далі - Закон №2961-IV, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини 1 статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Приписами статті 7 Закону №2961-IV залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності (ст. 7 Закону №2961-IV).
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” за №1338 від 15.11.2024 затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності (далі — Постанова №1338).
Відповідно до частини 2 пункту 2 Постанови №1338 з 01.01.2025 експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою; проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Датою початку функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи та її складової - Реєстру осіб, направлених на проведення оцінювання повсякденного функціонування, є дата оприлюднення відповідного повідомлення про це на офіційному веб-сайті Міністерства охорони здоров`я, яке здійснюється після впровадження відповідного програмного забезпечення та забезпечення технічної можливості щодо його функціонування (п. 3 Постанови №1338).
Основні організаційні засади формування та функціонування експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи визначає Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” (далі - Положення про експертні команди, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 2 Положення про експертні команди такі формуються та функціонують у кластерних та/або надкластерних закладах охорони здоров`я, а також за потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я).
Експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” (п. 3 Положення про експертні команди).
Пунктом 4 Положення про експертні команди експертні команди експертні команди у своїй роботі керуються Конституцією України, Законом України “Про запобігання корупції”, іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 6 Положення оцінювання проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи; експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я.
Пунктом 9 Положення про експертні команди встановлено, що експертні команди:
1) у разі недостатності необхідної для прийняття рішення про оцінювання інформації, що міститься в електронній системі охорони здоров`я та яка була додана до електронного направлення на проведення оцінювання, особу направляють на додаткове обстеження структури та функцій організму. На додаткові обстеження особа може бути направлена одноразово, крім випадків коли за результатами такого обстеження було виявлено нові, не зазначені в доданій до направлення медичній документації, стани, діагнози або порушення структури та функцій організму, що потребують додаткового обстеження;
2) формують результати оцінювання на підставі відомостей про стан здоров`я особи, зокрема обов`язково на підставі тих, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, та в медичній документації, що була внесена до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи в сканованому вигляді лікарем, який направив на проведення оцінювання;
3) визначають компенсатори повсякденного функціонування особи (сукупність лікарських засобів та/або медичних виробів та допоміжних засобів реабілітації тимчасового або постійного застосування/ використання);
4) планують та проводять повторні оцінювання;
5) визначають необхідність проведення подальшої комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи та здійснюють передачу таких відомостей та результатів оцінювання до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери шляхом електронної інформаційної взаємодії;
6) встановлюють групи (підгрупи) інвалідності, фіксують причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів;
7) встановлюють ступінь втрати професійної працездатності;
8) вносять до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи протокол та рішення про проведене оцінювання в електронній формі в установленому законодавством порядку;
9) встановлюють потребу в постійному сторонньому догляді;
10) встановлюють причину смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого;
11) визначають медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним;
12) встановлюють потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі;
13) встановлюють ступінь стійкого обмеження життєдіяльності осіб для направлення їх до територіального центру соціального обслуговування або будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю;
14) визначають ступінь втрати здоров`я, групи і часу настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою;
15) встановлюють причинний зв`язок інвалідності осіб за наявністю документів, що їх підтверджують, визначених пунктом 22 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. №1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи;
16) визначають необхідність продовження періоду тимчасової непрацездатності.
Лікарі, що входять до складу експертних команд, мають право з метою уточнення діагнозу формувати електронні направлення в Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ (п. 10 Положення про експертні команди).
Згідно із пунктами 17 та 18 Положення про експертні команди основною формою роботи експертних команд є розгляд, участь в якому окремими членами може бути дистанційною відповідно до вимог, визначених Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”, та з використанням технічних засобів електронних комунікацій, що забезпечують дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних.
Документація, яка створюється в процесі оцінювання функціонування особи, ведеться в електронній формі після початку функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.
Процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) визначає Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” (далі - Порядок проведення оцінювання, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).
Згідно пунктом 3 Порядку проведення оцінювання направлення на оцінювання у зв`язку з тривалою тимчасовою непрацездатністю проводиться з метою визначення необхідності продовження тимчасової непрацездатності або встановлення інвалідності.
Проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання (п. 7 Порядку проведення оцінювання).
Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди) (п. 8 Порядку проведення оцінювання).
Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - електронна система) з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання (п. 9 Порядку проведення оцінювання).
Відповідно до пункту 14 Порядку проведення оцінювання, оцінювання проводиться з використанням електронної системи після початку її функціонування та електронної системи охорони здоров`я. У разі відсутності технічної можливості використовувати електронну систему, інформація про що оприлюднюється на офіційному веб-сайті МОЗ, опрацювання направлень та документів для проведення оцінювання та процес оцінювання здійснюються із застосуванням паперового документообігу з прийняттям рішення за результатами оцінювання за формою, встановленою МОЗ, яке повинно бути підписане всіма членами та головуючим експертної команди та скріплене печаткою закладу охорони здоров`я, на базі якого функціонує відповідна експертна команда, що провела оцінювання. Після появи технічної можливості такі рішення та документи підлягають негайному внесенню до електронної системи (не пізніше ніж протягом наступного дня після появи технічної можливості).
Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я. Якщо наявної інформації недостатньо для прийняття рішення щодо оцінювання, експертна команда має право направити особу на додаткове медичне обстеження. У такому разі головуючий у справі формує електронне направлення в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ (п.п. 31-32 Порядку проведення оцінювання).
Згідно із пунктами 34-36 Порядку проведення оцінювання експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду. У разі організаційної потреби та технічної можливості окремі члени експертної команди (крім тих, що безпосередньо проводять огляд особи та/або спеціалізація яких безпосередньо стосується рішення, яке повинна прийняти експертна команда) можуть брати участь у розгляді дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій із забезпеченням дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних.
Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”.
Пунктом 40 Порядку проведення оцінювання передбачено, що за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: ступеня обмеження життєдіяльності особи; потреби у продовженні тимчасової непрацездатності та у разі продовження тимчасової непрацездатності головуючий у справі формує медичний висновок про тимчасову непрацездатність відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ; інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики; потреби у постійному догляді; потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації; обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації та/або медичних виробів; потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1268 “Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я”; ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.
Центр оцінювання функціонального стану особи під час оскарження рішення експертних команд перевіряє обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами чого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
Оцінювання за рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, де функціонує експертна команда, і куди направлено особу Центром оцінювання функціонального стану особи, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу (п. 52 Порядку проведення оцінювання).
Постановою №1338 також визначені Критерії встановлення інвалідності.
Ці критерії застосовуються для встановлення груп інвалідності. Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;
обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;
необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Для осіб, що мають захворювання та стани, визначені в додатку, встановлюється інвалідність на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
Особі, що визнається особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється одна з таких груп інвалідності:
перша (I), яка поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особами з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді; друга (II); третя (III).
Згідно пункту 11 Критеріїв третя група інвалідності встановлюється особам, які мають помірний ступінь (1 ступінь) обмеження одного або кількох критеріїв життєдіяльності людини, що зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами.
За Класифікацією основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх враженості затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”, ступінь обмеження життєдіяльності визначається як величина відхилення від нормальної функціональності особи, що впливає на її здатність здійснювати основні життєві активності. Таке визначення базується на об`єктивних критеріях, що включають функціональні, соціальні та психологічні аспекти.
Виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності:
легкий ступінь обмеження - особа має незначні труднощі у виконанні деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має помітні труднощі у виконанні повсякденних завдань, таких як навчання, робота, спілкування, орієнтація, контроль за поведінкою, пересування та самообслуговування;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа стикається з істотними труднощами у виконанні більшості основних активностей, що може включати значні обмеження у навчанні, роботі, спілкуванні та самообслуговуванні, які вимагають регулярної допомоги або спеціальних заходів для покращення якості життя;
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа має серйозні порушення функцій органів і систем, що призводять до неможливості або істотного зниження здатності виконувати основні життєві функції, що супроводжується потребою в сторонній допомозі для забезпечення базових потреб, таких як догляд, харчування та пересування
До критеріїв життєдіяльності людини належать: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.
Порядком проведення оцінювання також встановлений порядок оскарження результатів оцінювання.
Так, пунктами 57-59 Порядку проведення оцінювання визначено, що рішення експертних команд щодо результатів оцінювання можуть бути оскаржені особами, яким було проведено таке оцінювання (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або до адміністративного суду.
Скарга на рішення експертної команди щодо результату оцінювання (далі скарга) подається скаржником (його уповноваженим представником): у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи; в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив.
Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Відповідно до пунктів 68 та 68 Порядку проведення оцінювання експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг: вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності); заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника); за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: підтвердження оскарженого рішення експертної команди; скасування оскарженого рішення експертної команди; формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи формується засобами електронної системи. На рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи усіма її членами накладаються кваліфіковані електронні підписи або удосконалені електронні підписи, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронного підпису.
Відповідно до пунктів 42, 43 Порядку функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), головуючі та члени експертних команд: 1) вносять інформацію та підписують рішення, прийняті експертною командою за результатами проведення оцінювання; 2) формують та підписують протоколи розгляду справ експертною командою; 3) мають доступ до всіх справ, які розглядаються експертною командою, членами яких вони є, у день розгляду цих справ.
Інформація про результати оцінювання вважається внесеною до електронної системи з моменту наповнення рішення, прийнятого експертною командою за результатами проведення оцінювання, інформацією, визначеною законодавством, та підписання такого рішення головуючими та членами експертних команд.
Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок незгоди позивача з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованої при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” оформлене витягом №10471/25/3236/Р від 29.09.2025, а саме не взято до уваги довідку ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025, ведено недостовірні медичні дані.
При цьому, позивач наполягає на тому, що під час огляду та розгляду його питання членами експертної команди не взято до уваги та не розглянуто висновки його медичних документів, тим самим, він не погоджується з висновком відповідача щодо відсутності підстав для встановлення йому групи інвалідності.
На обґрунтування рішення Відповідача 2 №1808/25/2843 від 29.09.2025 вказує, що таке прийняте з ігноруванням медичних документів та суперечить критеріям встановлення інвалідності, визначеним Постановою №1338.
Суд зазначає, що фактично звернення позивача до суду з даним позовом направлено на вирішення питання щодо надання йому групи інвалідності.
Верховний Суд у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 висловив правову позицію, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів “Інструкції про встановлення груп інвалідності”, “Положення про медико-соціальну експертизу” та “Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності”.
При цьому, в постанові від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вищевикладених правових висновків.
Отже, суд фактично не може переоцінювати вмотивованість рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в частині постановки особі конкретного діагнозу, правильності або неправильності визначення захворювань або інших суттєвих понять, які перебувають в площині спеціальних медичних знань тощо. Водночас, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
Згідно із пунктом 17.1.7 витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10471/25/3236/Р від 29.09.2025 оскаржуваного рішення, діагноз, за яким особу позивача було направлено, відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 “Класифікатор хвороб споріднених проблем охорони здоров`я”: Основний діагноз: І11.9 – Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності. Супутні діагнози: М42.10-остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта; J34.2-Зміщена носова перегородка; Н52.1-міопія. Ускладнення основного діагнозу І67.4-гіпертонічна енцефалопатія..
Разом з тим, у довідці ВЛК, оформленої Військово-медичним клінічним центром Західного регіону №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025, встановлено діагноз (: Вроджена вада серця: двостулковий аортальний клапан. Недостатність аортального клапана з регургітацією першого ступеня. CH І із збереженою систолічною функцією лівого шлуночка. (ФВ-65%). Атеросклероз аорти (Q23.8, 135.1). Поширений міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, грижі міжхребцевих дисків С2-С3, С3-С4, L4-L5, протрузії міжхребцевих дисків С5-С6, Th5-Th6, Th7-Th8,Th12-L1,L2-L3 з больовим синдромом при фізичних навантаженнях та незначним порушенням функції хребта. Короткозорість ступеня 0,5Д, при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око (Н52.1). Викривлення носової переділки з порушенням носового дихання (J34.2). Захворювання, Ні, не пов`язані з проходженням військової служби. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Атеросклеротичні бляшки з обох сторін. Ризик високий (І11.0). Початкові прояви гіпертонічної енцефалопатії у вигляді розсіяної органічної симптоматики при незначному порушенні функції центральної нервової системи (І67.4). Вказана довідка є чинною та не скасованою.
У витязі з рішення експертної команди №10471/25/3236/Р від 29.09.2025 в якості обґрунтування рішення зазначено, що на час проведення оцінювання повсякденного функціонування по патології серцево-судинної системи, що не обмежує життєдіяльність, згідно постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 - інвалідність не встановлено.
Разом з тим, суд зазначає, що вказане рішення відповідача не можна визнати вмотивованим та обґрунтованим, оскільки зі змісту наведеного неможливо зрозуміти причини, підстави та обставини, виходячи з яких відповідачем останнє було прийняте.
У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №420/14943/21 зазначено, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
На спірні правовідносини, в тому числі, поширюється дія Закону України від 17.02.2022 №2073-ІХ “Про адміністративну процедуру” (далі Закон №2073-IX).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 Закону №2073-IX одним із принципів адміністративної процедури є принцип обґрунтованості.
Статтею 8 цього ж Закону визначено, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону. Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.
У контексті спірних відносин належне дотримання процедури оцінювання повсякденного функціонування особи є фундаментальним показником правомірності прийнятого рішення, оскільки за умови протилежного нівелюється сенс законодавчого врегулювання такої процедури.
З урахуванням наведеного та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованої при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” №10471/25/3236/Р від 29.09.2025 не можна вважати обґрунтованим та таким, що прийняте на підставі документів, зазначених в пунктах 21 і 22 Порядку, тобто мало місце порушення процедури щодо проведення медичного огляду позивача та неврахування експертною командою всіх наданих позивачем медичних документів щодо наявності у нього захворювань.
Що стосується правомірності рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання стану особи Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, за результатами розгляду скарги від 15.10.2025, то таке не містить будь-яких посилань на дослідження медичної документації, у тому числі і додатково наданої позивачем.
Зі змісту наявного у матеріалах витягу №1808/25/2843/ВП з рішення узагалі неможливо встановити за результатами дослідження яких саме документів експертна команда дійшла висновку про підтвердження рішення №10471/25/3236/Р від 29.09.2025.
Суд звертає увагу на те, що до поданої відповідачу скарги позивачем долучено ряд медичних документів, якими підтверджено основний та сукупні діагнози позивача.
Вказані документи та інші медичні дані про стан здоров`я позивача були у розпорядженні відповідача.
Проте оскаржуване рішення Центру оцінювання не містить належного обґрунтування підстав не врахування (відхилення) відповідачем обставин, викладених у скарзі та долучених в їх обґрунтування медичних документів про стан здоров`я позивача. Прийняття ж спірного рішення без урахування стану здоров`я позивача, без дослідження характеру захворювання та наявних медичних документів, суперечить вимогам згадуваних вище положень чинного законодавства.
Вказані вище порушення відповідачем чинного законодавства стосуються саме недотримання процедури прийняття оскаржуваних рішень, що є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення №1808/25/2843.
Надаючи оцінку правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд враховує таке.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
На підставі вищевикладеного, з огляду на те, що судом визнано протиправним та скасовано рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованої при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” №10471/25/3236/Р від 29.09.2025, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та здійснити захист порушеного права позивача у спосіб зобов`язання експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованої при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” здійснити повторне оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення ОСОБА_1 інвалідності.
Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині: визнати протиправну бездіяльність державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” у неврахуванні об`єктивних медичних даних (УЗД серця від 30.12.2025, ВЕМ від 08.01.2026), поданих під час триваючої процедури оскарження; зобов`язати державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (№15440/03-19) від 15.10.2025, доповнення до скарги (№15440/03-19) від 24.02.2026 та прийняти нове рішення із обов`язковим: усунути документальну невідповідність об`єктивних медичних даних (коду хвороби за МКХ-10), що повністю відповідає чинній довідці ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025); внесенням до протоколу та врахуванням діагнозу: вроджена вада серця: двостулковий аортальний клапан, недостатність аортального клапана з регургітацією І ст., із СН згідно довідки ВЛК №2025-0412-0723-3229-3 від 13.04.2025; урахуванням результатів УЗД серця від 30.12.2025 та Велоергометрії від 08.01.2026, оскільки рішення Експертної команди №10471/25/3236/Р від 29.09.2025 скасовано судом за результатам розгляду цієї справи. Крім того, такі вимоги за своєю суттю спрямовані на втручання суду у дискреційні повноваження відповідача щодо проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, визначення ступеня обмеження життєдіяльності та прийняття медико-експертного висновку про наявність або відсутність підстав для встановлення групи інвалідності.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачі відзивів на позовну заяву до суду не надали, правомірність спірних рішень не довели, натомість доводи позивача залишилися неспростованими.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.
Судові витрати сторонами не понесені.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованої при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” №10471/25/3236/Р від 29.09.2025.
Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я” України №1808/25/2843 від 21.11.2025.
Зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформовану при комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради “Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи” здійснити повторне оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення ОСОБА_1 інвалідності.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна