ПОСТАНОВА 
іменем України

14 вересня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 404/8523/23
провадження № 22-ц/4809/1265/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гура Костянтин Вікторович, на додаткове рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 15 квітня 2026 року у складі судді Варакіної Н.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.05.2023 ОСОБА_2  керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Театральній, 8 в м. Кропивницький, при виїзді на нерегульоване перехрестя на вул. Архангельську не надала переваги в русі автомобілю «Suzuki Grand Vitara» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2023 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ Європейський страховий альянс» на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних х експлуатацією транспортного засобу від 17.10.2022 № 01087181. Відповідно до звіту № SOS 775-23 «Про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» вартість відновлювального ремонту становить 161665,35 грн, а з урахуванням зносу – 74782, 02 грн. Страхова компанія виплатила позивачу – 72282,02 грн. Оскільки загальна вартість ремонту становить 110 988,50 грн, позивачем доплачено ще 38 706,50 грн власних коштів.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 38706,50 грн, моральну шкоду в розмірі 10000 грн, судовий збір в розмірі 1073,60 грн, 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького від 03 лютого 2026 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 38706,50 грн, моральної шкоди 2000 грн та судовий збір в розмірі 1073 грн.
У квітні 2026 року до суду надійшла заява адвоката Семенова Євгенія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького від 03 лютого 2026 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Вказав, що позивачем були понесені витрати на правову допомогу в суді першої інстанції на загальну суму 5000,00 грн, які просив стягнути з відповідача на свою користь та ухвалити додаткове рішення у справі.
Додатковим рішенням  Фортечного районного суду м. Кропивницького від 15 квітня 2026 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького від 15 квітня 2026 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гура Костянтин Вікторович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила вказане додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні такої заяви.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 зазначено, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. 
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі 910/16803/19).
Судом встановлено, що правнича допомога ОСОБА_1 у цій справі в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом Семеновим Є.О.
На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції додано договір про надання правничої допомоги від 29.09.2023 № 29-29/23, акт погодження розміру гонорару за надання правничої допомоги від 29.09.2023 та акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 31 березня 2026 року, ордер серії ВА №1145657 (а.с.111-113). 
З огляду на наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, тривалості розгляду справи та часу, витраченого адвокатом, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір є співмірним та розумним.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гура Костянтин Вікторович, залишити без задоволення, а додаткове рішення Фортечного районного суду м. Кропивницького від 15 квітня 2026 року- без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді           С.М. Єгорова 

С.І. Мурашко