Справа 521/12160/26
Номер провадження 3/521/3784/26
ПОСТАНОВА

23 липня 2026 року         м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Передерка Д.П., 
при секретарі Періжок Г.О. 
за участю прокурора Лисиці Є.В.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при розгляді матеріалів, які надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом №84/2026 від 08.07.2026 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , припиняючи 02.02.2026 року діяльність на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин подав 28.03.2026 року шляхом заповнення на офіційному веб – сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 у судовому засіданні факт правопорушення визнав.
Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією у виді штрафу.
Дослідивши матеріали справисуд приходить до наступного.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно- правову відповідальність.
Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - це особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
При цьому, п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону визначено, що поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Під час збору доказів встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області від 15.03.2025 № 320 о/с, випускника Одеського державного університету внутрішніх справ після здобуття освітнього ступеня бакалавр, лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду ДОП СП ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
При вступі на службу до поліції, ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, яку власноручно підписав.
Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно - правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
У свою чергу, ОСОБА_1 ознайомлений і попереджений про спеціальні обмеження, пов`язані зі службою в поліції, визначені Законом вимоги, заборони та обмеження, про що особисто підписав пам`ятку- застереження при звільнені зі служби/роботи.
Так, ОСОБА_1 обізнаний про вимоги, заборони та обмеження, які визначено ст. 3, ст. 45 Закону, ст. 172-6 КУпАП, ст. 366-1 КК України, ст. 61, ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Наказом ГУНП в Одеській області від 30.01.2026 № 154 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 ДОП СП ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за власним бажанням з 02.02.2026 року.
Таким чином, 02.02.2026 року є останнім днем служби в поліції ОСОБА_1 , коли наказом начальника ГУНП в Одеській області від 30.01.2026 № 154 о/с його звільнено зі служби в поліції. По завершенню цього дня, ОСОБА_1 вважається таким, що припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави.
ОСОБА_1 проінформований про звільнення зі служби в органах Національної поліції України з 02.02.2026 року та цього ж дня отримав копію наказу про звільнення, трудову книжку, про що надав власноручно написану розписку.
Відповідно до ч. 2, ч.3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 02.02.2026 по 29.03.2026 року встановлено, що о 15 год. 57 хв. 28.03.2026 року він вперше авторизувався у системі та в той же день о 16 год. 20 хв. успішно подав декларацію з позначкою "при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
З приводу несвоєчасного подання декларацій особи, яка припиняє виконання діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 надав пояснення, в яких зазначив, що йому не було відомо про необхідність подання такої декларації.
Відповідно до постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17 (990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання або припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строків.
Поважними причинами можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Згідно абз. 9 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Під час проведення перевірки і збору доказів, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації не виявлено.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч. 1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Слід зазначити, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону Украйни «Про запобігання корупції», за яке встановлено, в тому числі, і адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами.
Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження нових правопорушень та виховання особи в дусі додержання Законів України буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. ст.33, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 655 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:        Дмитро Передерко