Справа № 456/2763/26
Провадження № 3/456/1239/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

20 липня 2026 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТзОВ «ТОРХОЛОД», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.163-2 КУпАП,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ «ТОРХОЛОД» порушила вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст.50, п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу №2755-VІ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме – порушила терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємств, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст.124 ПКУ, а саме: податок на прибуток №9437904904, повинен був бути сплачений 11.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 42600, 00 грн. (кількість днів прострочення – 8 днів), податок на прибуток № 9437904904 повинен був бути сплачений 24.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 59861,3 грн (кількість днів прострочення – 13 днів), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, вважає, що інкриміноване їй правопорушення не передбачене диспозицією ч.1 ст.163-2 КУпАП. Вважає, що строк притягнення її до відповідальності закінчився.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, полягає у неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Отже, спеціальним суб`єктом вищезазначеного адміністративного правопорушення є посадові особи підприємств, установ та організацій, тобто, голова правління, президент, генеральний директор, директор, заступник директора, головний бухгалтер незалежно від форм власності підприємств.
Згідно з п.57.1ст.57 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ «ТОРХОЛОД» порушила вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст.50, п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу №2755-VІ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме – порушила терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємств, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст.124 ПКУ, а саме: податок на прибуток №9437904904, повинен був бути сплачений 11.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 42600, 00 грн. (кількість днів прострочення – 8 днів), податок на прибуток № 9437904904 повинен був бути сплачений 24.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 59861,3 грн (кількість днів прострочення – 13 днів), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Дане правопорушення, підтверджується: 
протоколом про адміністративне правопорушення №008677, серії ГУ ЛВ №1918/13-01-04-06 від 05.05.2026, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ «ТОРХОЛОД» порушила вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст.50, п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу №2755-VІ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме – порушила терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємств, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст.124 ПКУ, а саме: податок на прибуток №9437904904, повинен був бути сплачений 11.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 42600, 00 грн. (кількість днів прострочення – 8 днів), податок на прибуток № 9437904904 повинен був бути сплачений 24.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 59861,3 грн (кількість днів прострочення – 13 днів), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП;
актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів №18568/13-01-04-06/36313114 від 30.04.2026, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ «ТОРХОЛОД» порушила вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст.50, п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу №2755-VІ від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме – порушила терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на прибуток підприємств, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій, передбачених ст.124 ПКУ, а саме: податок на прибуток №9437904904, повинен був бути сплачений 11.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 42600, 00 грн. (кількість днів прострочення – 8 днів), податок на прибуток № 9437904904 повинен був бути сплачений 24.03.2026, фактично сплачений – 19.03.2026 в сумі 59861,3 грн (кількість днів прострочення – 13 днів);
повідомленням-викликом ОСОБА_1 №19846/13-01-04-06 від 01.05.2026, згідно з яким запрошено ОСОБА_1 05.05.2026 на 09:30 год. до ГУ ДПС у Львівській області;
актом неявки ОСОБА_1 №1919/6/13-01-04-06 від 05.05.2026, згідно з яким ОСОБА_1 05.05.2026 на 09:30 год. до ГУ ДПС у Львівській області не з`явилася;
актом про неможливість вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення №1920/13-01-04-06 від 05.05.2026.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Щодо доводів ОСОБА_1 про закінчення строку притягнення її до відповідальності, суд зауважує таке. 
Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
За своєю юридичною природою несвоєчасне подання платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків, зборів, обов`язкових платежів - це правопорушення, яке носить триваючий характер.
Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року (справа №804/401/17), триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Така позиція підтримується Верховним Судом і в подальших рішеннях, зокрема у постанові від 23 травня 2018 року в справі № 490/8624/15-а, постанові від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17, постанові від 25 березня 2020 року в справі №175/3995/17-ц, постанові від 19 травня 2020 року у справі №404/1794/16, постанові від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17.
Відтак, суд вважає, що таке правопорушення можна вважати триваючим, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно із Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011, розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, й накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 /сто сімдесят/ 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови буде проголошений о 09:00 год. 24 липня 2026 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.  

Cуддя | В. Л. Бучківська