Справа № 569/11508/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
26 червня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП __________,
за ст. 124 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №656858 від 04.05.2026 зазначено, що 04.05.2026, о 08 год 30 хв, в м. Рівне по вул. Міцкевича, 140, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BYD-E2», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала за її зміною та здійснила проїзд перехрестя вулиць Князя Володимира-Міцкевича-Уласа Самчука від вул. Р. Шухевича в напрямку вул. Соборна на забороняючий червоний сигнал світлофора, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Volvo XC 90», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася ліворуч по вул. Уласа Самчука в напрямку вул. Міцкевича, чим порушила вимоги п. п. 2.3 б, 8.7.3 е Правил дорожнього руху. Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень та завдано матеріальних збитків.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що, керуючи транспортним засобом «BYD-E2», д.н.з. НОМЕР_1 , переїжджала перехрестя вулиць Князя Володимира-Міцкевича-Уласа Самчука на зелений сигнал світлофора і раптово відчула посередині дороги звук зіткнення з транспортним засобом «Volvo XC 90», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілої ОСОБА_2 , яка також виїхала на перехрестя, переконана, що вона рухалася перехрестям вірно, а саме на зелений сигнал світлофора, а потерпіла, в свою чергу, на червоне, відтак просила закрити провадження у справі.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Беляновський Р.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в обґрунтування чого посилався на недостатність доказів у справі, які б вказували на доведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом у вчиненні адміністративного правопорушення, звернув увагу суду на суперечливі письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , з яких неможливо точно встановити чи дійсно вона рухалася перехрестям на зелений сигнал світлофора, наголошував, що своїми діями ОСОБА_1 жодним чином не порушила норми Правил дорожнього руху.
Представник потерпілої ОСОБА_2 – адвокат Тищук К.П. в судовому засіданні звернула увагу суду на недоліки схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, зі змісту якої незрозуміло чи працював світлофор на момент зіткнення транспортних засобів чи ні, наголосила, що потерпіла рухалася перехрестям згідно Правил дорожнього руху на зелений сигнал світлофора, а відтак її дії не є причиною дорожньо-транспортної пригоди, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3 б ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до п. 8.7.3 е ПДР сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.
Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність: 1) порушень учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, 2) пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №656858 від 04.05.2026, схему місця ДТП із фототаблицею від 04.05.2026, письмові поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
На переконання суду, зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд критично оцінює письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , оскільки відносно останньої також складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за аналогічних обставин, який розглядається іншим складом суду. Таким чином, надаючи викривальні показання відносно ОСОБА_1 , потерпіла заперечує свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. 
Суд констатує, що жоден з досліджених судом доказів «поза розумним сумнівом» не підтверджує, що ОСОБА_1 здійснила рух перехрестям на заборонений червоний сигнал світлофору.
Разом з тим, інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 , суду не надано.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. 
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду  Олег КОСТЮК